143 
ben.! Ugyanezen testeeskeket vegre SCHULTZE is 
mestalälta a Rotaliafelekben; vizsgälatai szerint 
azonban semmi sem szöl azon felfogäs mellett, 
hogy ezen aprö, molekuläris szemecskekböl összetö- 
mörült testek, melyek legerösebb savakban es &g- 
venyekben sem oldödnak, peteknek felelnek meg. 
Ujabban ismöt Carpenter irt le az Orbitulites-nek fe- 
lületesen fekvö rekeszeiben gömbölyüded 6s tojäsdad, 
neha oszlasban levö &s szilärd burokkal környezett 
testeket, melyeket szaporodäsi sejteknek tekint; Mo- 
SELEY szerint azonban ezen testek, melyek &lö alla- 
potban zöld szinüek, bevändorolt egysejtü moszatok- 
nak felelnek meg?; e szerint tehät azonosak az 
altalunk fentebb ällevelzöld-testeeskeknek -nevezett 
testeeskekkel. 
Mindezek utän azon eredmenyre jutunk, hogy a 
Polythalamiumoknäl ez idö szerint esupan belsejük- 
ben közelebbröl nem ismert mödon fejlödött sarjak 
utjän yalö szaporodäs ismeretes; s ha ezt a Mono- 
thalarmiumoknäl ismeretes valamely szaporodäasi möd- 
dal kapesolatba akarjuk hozni, Bürschu-vel’ csakis 
az Arcelläknak Amoeba-sarjak utjäan valö szaporodä- 
sara gondolhatunk. 
c) Heliozoumok. 
Ketseget nem szenved, hosy a veglenyek legkö- 
zönsegesebb szaporodäsi mödja, az egyszerl kette- 
oszläs, a Helizoumoknäl is ältalanosan elöfordul, bar 
eddigele a be nem tokozott Heliozoumoknak oszläsa 
aranylag esak kevesnel eszleltetett: igy az Actino- 
sphaerium Eichhornüt-nel, az Acanthocystis turfaced- 
näl ös A. aculeatä-näl, valamint az Actinolophus pe- 
duneulatus-näl es Olathrulina elegans-näl ;* az oszlasi 
folyamat reszleteiröl azonban, nevezetesen a magnak 
az oszlas alatt valö magatartäsaröl, ügyszölvan sem- 
ı M. Schutze, Ueber den Organismus der Polythala- 
mien. Leipzig (1854) 26. 
® Bürscauı, Bronn’s Class. u. Ordn. ete. 139. 
® Id. mü 142. 
“ V.ö. R. GREEFF, Ueber Actinophrys Eichhomii. ete. 
AMA. III. (1867) 396. Ugyanaz: Die Radiolarien und ra- 
diolarienartige Rhizopoden des süssen Wassers. AMA. XI. 
(1875) 1.— CIEnkowskI, Ueber Clathrulina, eine neue Acti- 
nophryen-Gattung. AMA. III. (1567) 311. — F. E. SCHULTZE, 
Rhizopodenstudien I. AMA.X (1874) 328. Ugyanaz: Rhizopo- 
denstudien II. Ugyanott, 377. — R. Herrwis und E. Les- 
SER, Ueber Rhizopoden und denselben nahestehende Organis- 
men. AMA. X. Bd. Supplementheft. (1874) 35. — R. HERrT- 
wıg, Ueber den Bau und die Entwicklung der Heliozoen. 
Jenaische Zeitschr. f. Naturwissenschaft. XI. (1877) 331. 
mit sem tudunk. Erdekes Harcrer-nek az Actino- 
sphaeriumon s ket Rhizomoneren, ü. m. a Protomyxan 
es Myxastrumon tett azon &szlelete, hogy a mester- 
segesen több reszre darabolt gyökerläbuak mindegyik 
darabja önallöan tovabb &1;! ugyanezt &szlelte GREEFF 
az Actinosph:riumon kiyül a mär fentebb emlitett 
nagy amoebaszerü gyökerlabün, a Pelomyxän.? 
Szamos Heliozumok oszläsra keszülve, betokozzäk 
magukat; ezekhez tartoznak azältalunk a Heliozou- 
mokhoz sorolt Rhizomonerek közül a Vampyrellak, 
melyek, mikent mär Lüpers-nek,? de különösen CıEn- 
KowskI-nak* &s Harcreu-nek’ vizssälataiböl tud- 
juk, szaporodäsi tokjukat n&gy egyenlö reszre, fiök- 
Vampyrellära oszolva hagyjäk el. 
Betokozott ällapotban veghez menö oszläsi folya- 
matot ir le tovabba Ciexkowskı az Actinophrys Sol- 
nal; ° toväbba ugyancsak CIENKOWSKL,’ SCHNEIDER ® 
es SchuLzE E. F.” az Actinosphaerium Eichhornit- 
nel. Az utöbbi reszleteiben egyike a veglenyek leger- 
dekesebb szaporodäsi folyamatainak. 
Az Actinophrys Sol älläbsugarait visszahüzvän, 
elesen hatärolt tokot valaszt ki; keregplasmaja elveszti 
habos szerkezetet, belplasmaja pedig sötet gömbbe tö- 
mörtl, melyet a megyvältozott keresplasma vilagos öv- 
kent vesz körül. Nehäny öra mulva a bekövetkezett be- 
tokozödäs utän a belsö tömött plasmagömb, mely nyil- 
van a magot rejtö belplasmäanak felel meg, ket reszre 
oszlik, sezen ket fiokgömb mindegyike külön, szamos 
befele allö gsömbdudorokkal boritott tokot valaszt ki; 
e közben a közös, külsö burok elenyeszik, s a plasma 
habos keregretegeböl kepzödött vilägos övböl is esak 
nehäny szemecske marad vissza. Ezen tokok burka 
hosszabb pihenes utän felduzzad, vegre feloldödik, s 
az anya-vegleny protoplazmatestenek csupan egy re- 
’ Studien über Moneren. 34. 
2 Id. ext. AMA. III. p. 396. 
® Einige Bemerkungen über Diatomeen-Cysten und 
Diatomeen-Schwärmsporen. Bot. Zeitung. 18. Jahrg. 1860. 
Nro 48. p. 377. 
* Beiträge zur Kenntniss der Monaden. AMA. I. Bd. 
1865. p. 218. Es: Ueber einige Rhizopoden und verwandte 
Organismen. AMA. XII. Bd. 1876. p. 24. 
5 Studien über Moneren und andere Protisten, Leipzig. 
1870. p. 163. 
© Id. ert. AMA. I. 297. 
” Id. 6rt. 329. 
® Zur Kenntniss der Radiolarien. ZWZ. XXI. (1871) 
507. — Es: Bemerkungen zur Entwickelungsgeschichte der 
Radiolarien. ZWZ. XXIV. (1874) 579. 
° Rhizopodenstudien I. AMA. X. (1874) 312. 
