146 
s kovapälezikäkböl összerakott heja között 2—6 göm- 
bölyüded, vagy tojäsdad test foglalt helyet, melyeknek 
buroknelküli habos plazmäjaban egy-egy hölyagocs- 
kaalaku magot lehetett megkülönböztetni. Ezen tes- 
tek egyesein, miutän a hejon keresztül a szabadba 
jutottak, ket ostor fejlödött, melyeknek segitsegevel 
nehezkesen hömpölygettek magokat ide-oda. Tovabb; 
kifejlödesüket azonban nem sikerült Hrrrwıc-nek 
kifürkeszni, s ehhez- kepest eldöntetlenül hagyja, vaj- 
jon a szöban forgö kepletek az Acathoeystis rajzöl-e, 
vagy pedig &lösdi szervezetek. 
Hogy elösdiek nem ritkän feszkelik be magukat a 
a Heliozoumokba, ezt epen Hrrrwıg-nek az Actino- 
phrys Sol-on test vizsgälatai bizonyitjäk. Herrwie 
ugyanis egy Actinophrysböl igen nagyszämü, paränyl 
termetü, elenken hemzsegö Flagellätokat lätott ki- 
rajzani, melyek igen valöszintien elösdi termesz etüek 
s nem tartoznak az Actinophrys fejlödesmenetebe.! 
Ugyanily termöszettek lehetnek azon Flagellä- 
tokkä& vältozö kis Amoebäk is, melyeket GREEFF az 
Actinosphaerium-böl lätott kirajzani,? s melyek, mint 
GREEFF egy mäs helyen megjegyzi, teljesen meg- 
egyeznek a Pelomyxäböl kirajzö aprö Amoebäkkal,® 
s ha ezek esakugyan elösdiek, ugy nyilvan a Pelomyxa 
rajzöi se lesznek egyebek. 
Bärmint älljon azonban a dolog az utöbb emlitett 
rajzökra nezve, annyi föleg CIENKoWSKI-nak, HAEcKEL- 
nek s Hrrrwıc-nek pontos vizsgälatai utän bizonyos, 
hosy a Flagellät-alak, mint ifjükori alak, szamos He- 
liozoumnäl s mint fentebb elöadtuk, a Monothala- 
miumoknäl ( Microgromia ) is elöfordül, mire jogosan | 
lehet azon következtetest alapıtani, hogy a Flagellä- 
tok es Heliozoumok a legbensöbb rokonsagi viszony- 
ban ällanak, s hogy nyilvän az Öösszes syökerlabuak 
a Flagellätokkal közös törzsböl sarjadzottak. Ezen 
felfogäs helyessegeben, ha a Radiolärokat, melyek 
ugyanerre nezve, mint aläbb latandjuk, a leg- 
nyomösabb e&rveket szolgältatjäk, egyelöre nem is 
tekintjük, m&g különösen megerösit azon tenyalläs, 
hogy nemely vegleny az adott körülmenyekhez ke- 
pest, ügy lätszik kenye-kedve szerint kepes a Rhi- 
zopod-alakot minden betokozödas nelkül, igen rövid 
idö alatt Flagellät-alakkal feleserelni. Ezen ördekes 
eszleletet tette Crenkowskr az Actinophryshoz igen 
ı Id. ert. 340. 
® Sitzungsber. d. niederrh. Gesellsch. 1871. Jan. V. ö. 
HeERTWIG id. 6rt. 
® Polomyxa palustris ete. AMA. X. (1874) 68. 
közel allö Ciliophrys infusionum-on, mely sugaras 
allabait visszahüzva, egyetlen hosszu, finom ostort 
tolt ki hosszüdad alakot öltött testenek a magot tar- 
talmazö mellsö vegeböl, s Flagellät-alakban azonnal 
rajzasnak indult.! Ugyanezt &szlelte Bürschuı egy a 
Cliophrystöl nemileg alig különbözö, mäsik sugaras 
allabu gyökerläbün.? Ezeken kivül több amoebaszerti 
gyökerlabü is ismeretes, mely ujjalaku älläbain kivül 
ideiglenesen, vagy ällandöan ostort visel ; ilyen a Cua- 
PAREDE 68 LAcHmann-töl leirt Podostoma filigerum,? 
Carter Amoeba monoeciliatäja,* Scausze E. F. Ma- 
stigamoeba asperäja, a Tarem-töl eszlelt szabadon 
üszö Amoeba,® &s Stein Öercomonas ramulosäja," 
mely utolsönal különösen az, Amoeba- es Flagellät- 
jellemek oly szoros kapesolatban ällanak, hogsy valö- 
ban egeszen az egyenifelfogästöl függ ezen sajätsägos 
veglenynek a Rhizopodok, vagy mint Stein teszi, a 
Flagellätok köze valö beosztäsa. 
Mär fentebb emlitettük, hogy az egybekeles az 
Actinosphaerium Eichhornüinel igen gyakori jelenseg, 
melyet, miutän KöLLıker felfedezte,® Conn,? OnApa- 
REDE 68 LACHManN !" s szämos mäs buvar öszlelt. 
Ep ily gyakori az egybekeles az Aetinophrys nem- 
nel, melynel Sreın,'! majd CrAPparkDE LacHMAnnN,!? 
GRENACHER,!® valamint Herrwiıc 6s Lesser !* irtäk 
le. Az Actinophrysekhez közel ällö Ciliophrys infu- 
sionum-näl C1ENKoWskI szinten megfigyelte az egybe- 
kelest, m&g pedig Rhizopöd-alaku egyeneken, ep ugy 
! Ueber einige Rhizopoden ete. AMA. XII. (1876) 29. 
* Beiträge zur Kenntniss der Flagellaten ete. ZWZ. 
XXX. (1878) 269. 
° Etud. II. 441. 
* On freshwater rhizopoda of England and India. Annal. 
of nat. history, 1864. V. ö. ScHuLze al. id. &rt. 583. 
° Rhizopodenstudien V. AMA. XI. 1874 583. 
° On freeswimming Amoebe. M. mier. j. I. 352. V. ö. 
Bürscuut id. ert. p. 271. 
” Der Organ d. Infus. III. Abth. I. (1878) I. Taf. IV. 
Abth. Fig. 1—5. 
® Ueber das Sonnenthierehen, Actinophrys Sol. ZW Z. 
I. (1849) 207. 
° SIEBOLD, Ueber die Conjugation des Diplozoon para- 
doxum, nebst Bemerkungen über den Conjugations-Process 
der Protozoen. ZWZ. III. (1851) 66. 
" Fitudes III. 222. 
tt Die Infusionsthiere ete. 151. 
221g, zmuzndieh: 
13 Ueber Actinophrys sol. Verh. d. physie. med. Ge- 
sellsch. zu Würzburg. N. F. I. 1868. V. ö. Hrrrwis &s 
LESSER a. id. ert. : 
4 Ueber Rhizopoden ete. AMA. XX. Supplem. (1874) 174. 
