148 
elettani jelentösege van a Heliozoumoknäl eszlelt 
egybekelesi folyamatnak. 
Ha mär most mindazt összegezzük, a mit a He- 
liozoumok szaporodäsäaröl biztosan tudunk, arra az 
eredmenyre jutunk, hogy szaporodäsuk reszint sza- 
bad, reszint betokozott ällapotban valö oszläs utjan 
törtenik; hogy az oszläsi sarjak gyakran kemeny hejjal 
zarjak magokat körül, melyen belül hosszabb ideig 
pihennek;; hogy ezen oszläsi sarjakat meltän nevez- 
hetjük pihenö spöräknak; hogy az oszläsi sarjak sza- 
mos Heliozoumnäl egy vagy ket ostorral ellätott Fla- 
gellätok alakjaban sürgölödnek s esak rajzäsi idösza- 
kok elteltevel ternek ismet vissza a Heliozoum-alakba. 
d) kadiolarok. 
A rajzökepzödes, mely mikent lattuk, a többi 
syökerlabüaknäal is, de különösen a Radiolärokhoz 
oly közel ällö Heliozoumoknäl gyakori, a Radiolärok- 
nal, ügy lätszik alegältalänosabb, habar esak tökelet- 
lenül ismert szaporodasi mödot kepviseli. 
A Radioläroknak mär elsö behatö tanulmanyozöja, 
MürLter JAnos, tesz emlitest aprö infusoriumokhoz 
hasonlö testeeskekröl, melyeket hemzsegni lätott 
egy 1856-ban tanulmänyozott Acanthometränak kö- 
zepponti tokjaban, s melyekröl valöszinünek tartja, 
hosy nem monasszerli elösdi szervezetek, hanem 
az Acathometränak fiatalai.! — Ugyanily testecs- 
keket talält Scuxeiver a Thalassicolla nucleata 
köz6pponti tokjäban.” — Harcken a Sphaerozoum 
punctatumnak hemzsegö testeeskekkel telt közepponti 
tokjäat szetrepesztven, mintegy 0:008—0'01 mm. 
nagysagu, reszint gömbölyüded, reszint elliptikus kör- 
vonalü, viztiszta hölyagocskäkat talält, melyeknek 
mindegyike egy-egy fenökö alakuü kristälyt tartalma- 
zott, s melyek mintesy 10 perezig tartöo igen elenk 
mozgäs utän elhaltak ;” ennek alapjan Haeckkr a kö- 
zepponti tokot egyenesen szaporodäsi szervnek tekinti. 
Sokkal pontosabban &s reszletesebben figyelte 
meg CıEnkowskı a rajzökenzödest a Callosphara- 
nemnel s a (allozoum inermenel;* mindenek felett 
pedig Hrrrwic R. ugyancsak a Oallozoum inermenel 
s a Thalassicolla nucleatänal® Ezen vizsgälatok 
' V. ö. Hasckeı, Die Radiolarien. (1862) 141. 
2 Ueber neue Thalassicollen von Messina. AAP.(1858) 41. 
® Id. m 142. 
* Ueber Schwärmerbildung bei Radiolarien. AMA. VII. 
(1871) 371. 
° Zur Histologie der Radiolarien. (1876) 25 &s 48. 
utän a Radiolärok rajzokepzödeset a következökben 
foglalhatjuk össze. 
A Radioläroknäl ketfele rajzök különböztethetök 
meg: ü. m. fenökdalakü kristälylyal ellätottak, s e 
nelküliek. 
Kristälylyal ellätott rajzök eszleltettek a Sphae- 
rozoum punctatumndäl, a Callosphaeräknäl s a Oallo- 
zoum inermönel; kristälynelküliek a Thhalassicolla 
nucleatänäl sa Callozoum inermenel, mely utöbbinak 
tehät ketfele rajzöi vannak. Cıenkowskı ugyanazon 
telepben talält oly egyeneket, melyeknek közepponti 
tokjaban kristälylyal ellätott, s olyanokat, melyeknel 
kristälynelküli rajzök kepzödtek. Ezen £szleletet 
azonban Herrwiss tevesnek tartja; szerinte ugyan- 
azon telep egyeneinek rajzöi vagy mind kristälylyal 
birök, vagy mind kristälynelküliek, s ö hajlandö fel- 
tenni, hogy a Callozoum inerme n&ven Összefoglalt 
Radiolärok ket különböz6 fajhoz tartoznak, bär fajı 
különbsegeket nem sikerült kimutatnia. A Callogoum 
inermenek ugyanazon egyeneiben kepzödött kristäly- 
nelküli rajzöi között Herrwıc ismet különbsegeket 
talält, vannak ugyanis nagy rajzök ( Makrosporen) 
68 apro rajzök ( Mikrosporen), melyek az elöbbieknel 
felenyivel kisebbek s azokkal atmeneti nagysägu ala- 
kokkal nem ällanak kapesolatban. 
A kristälylyal ellätott rajzok tojäsdad, mellsö 
vegük felö kisse elhegyesedö testliek. Mellsö harma- 
dukat szemeesketelen egynemt, csaknem egeszen 
a szinten egynemü mag kepezi, s ezen testvegböl 
indul ki a Herrwıc szerint egyetlen, Cıenkowskı 
szerint kettös, finom, hosszu ostor. A hossztengely 
iränyaban, a test hätso vege fel6, foglal helyet a zsir- 
fenyli rögöcskek esoportjätöl környezett, fenököalaku 
kristäly, mely savakban &s egvenyekben nem oldödik 
ugyan, hanem ezen kemszerek hosszabb behatäsara 
kiss& Összezsugorodik, miböl Herrwıc azt következ- 
teti, hogy allomanya nem szervetlen, hanem szerves 
anyagböl äll. 
A kristälynelküli rajzök az elöbbiektöl, a kristäly 
hiänyän kivül, föleg jellemzö paszuly- vagy vesealak- 
jukkal különböznek ; egyetlen (CıenKkowskı szerint 
kettös) ostoruk a rajz6 kiöblösödött resze felett levö 
mellsö kiszögellesböl indul ki. 
A különbözö rajzök egymästöl, fejlödesüket te- 
kintve is különböznek. A kristälylyal ellatott rajzök 
oly mödon kepzödnek, hogy a közepponti tokban a 
magok (HaEckEL «viztiszta hölyagoeskäi») oszläs üt- 
jän igen nagy szämra szaporodnak, mi közben a kö- 
zepponti tokban levö nagy olajgömb lassankint elenye- 
