165 
buvarok is megerösittek, Srem szerint azonban 
az egyes eszleleti adatokböl levont altalanos szabaly 
csak nagyjaban felel meg a valönak, a mennyiben a 
rendes menettöl különbözö egyeni elteresek fordul- 
nak elö.! 
Az igen nagyszämu maggal biro Opalinaknal 
(Opalina Ranarum, O. obtrigona, ©. dıimidiata ), 
mint ezt ZELLER-nek szep vizsgalataiböl tudjuk,? a 
magok az oszlasnal egeszen passzive viselik magukat 
s kisebb-nagyobb szamuk jut egy-egy oszlasi felre. 
Ugyanezt talalta Bürsenuı a Loxodes Rostrumnäl.® 
Mar Sreım* es Bausıanı? is tett emlitest arröl, 
hogy az oszläasban levö Urostyla grandisnak magja 
finom hossziranyu (BAusıanı) vagy hullämzatos 
(StEın) sävolyzatot ärul el; ugyancsak hossziränyban 
sävolyzottnak talälta Encermann a Didinium nasu- | 
tumnak oszläs alatt megnyüulö magjät.6* Bürscnur, — | 
ki ezen finom sävolyzatot, mely oszlas utan esakha- | 
mar ismet teljesen elenyeszik, szämos äzalekällatka 
(Stylonychia, Paramecium Bursaria, Vorticella ne- | 
bulifera, Oarchesium polypinum,) oszlö, s mint aläbb 
latni fogjuk, sarjadzö magjaban 6szlelte,”** — bizo- 
nyara jogosan teszi fel, hogy az äzalekällatkäk osz1lö 
magallomanyanak finom sävolyzatos elkülönülese 
ältalänos szabalyt kepez, mit annal valöszinübbnek 
kelltartanunk, mivel, mint fentebb elöadtuk, ugyan- | 
! Der Org. II. 46. 
® Untersuchungen über die Fortpflanzung der Opali- 
nen. ZWZ. XXIX. (1877) 352. 
° Studien ete. 288. 
* Der Org. I. 199. 
® Recherches sur les phönomenes sexuels des Infu- 
soires, Fxtrait du Journ. de la Physiologie Nr. 6 de Jan- 
vier ä& Octobre. (1861) 46. 
° Zur Naturgeschichte der Infusionstbiere ZWZ. XI, 
(1861) 376. 
* ScHuLtzk Mıksa mindezeknel jöval elöbb, mär 
1851-ben felemlitette s jellemzöen le is rajzolta a keleti- 
tengeri Nais littoralisban 6lödö Opalina lineata oszlö magjä- 
nak finom delkörös sävolyzatät / Beiträge zur Naturge- 
schichte der Turbellarien. Greifswald. 1851. p. 69. Taf. VII. 
Fig. 10—11.), esakhogy ScHULTZE, ki az Opalinäkat fergek 
dajkäinak velte, nem ismerte fel a sävolyozott keöpletben 
azt, a minek voltakepen megfelel, t. i. a magot. — Ugy 
hiszem, hogy az oszlö mag sävolyzatos elkülönülesere ez 
keöpezi az elsö adatot, melyet annäl inkäbb helyönlevönek 
tartottam itt felemliteni, mivel az idevagö irodalomban 
sehol sem talälom feljegyezve. 
? Studien ete. 283. 
*=* BürschLı az ältala vizsgält äzalekällatkäk között 
esupan a Paramecium Aurelidndl nem talält az oszlö mag- 
ban sävolyzatot. 
ily savolyzat lep fel Gruser vizsgälatai szerint a 
Monothalamiumok oszlö magjaban is. Abban tovabbä, 
 hogy az äzalekallatkik s Monothalamiumok oszlö 
magjaban megjelenö savolyzattal teljesen megegyezö 
elkulönüles allati es növenyi sejtek oszlö magjäban 
is egeszen szabalyszerüleg fellep, mint ezt Bürschur- 
nek, ForL-nak, Herwig OszkAr-nak, FLEmnINnG-nek, 
SELENKÄ-nak, STRASBURGER-nek s mäsoknak ujabb 
vizsgälatai bizonyitjäk, csak ujabbi megerösiteset lat- 
hatjuk annak, hogy a veglenyek magja a sejtmaggal 
alaktanilag teljesen egyenertekü. 
A magocska (Nucleolus, primärer Kern, Bütschli), 
vagy, mint fentebb neveztem, a tartalekmag, mely- 
nek kettevalasa lepest tart a mageval, oszlasa alatt 
szinten hossziränyban sävolyzatos szerkezetü, mit 
elöször Sem eszlelt a Stylonychia Mytilusnäl,! 
kesöbb a Balantıdium Entozoonnäl,? KöLLıker pedig 
a Paramecium Aureliändl.? Bausıanı szerint * oszläs 
alatt valamennyi äzalekällatka magoeskäjän egyenlö 
valtozasok läthatök: elöször &szrevehetöleg megna- 
gyobbodik s hossziranyban finoman sävolyzottä vä- 
lik; erre mindket vegen bunkösan megduzzad &s 
savolyzatot mutatö zsinegge nö ki; az összeköt6 fo- 
nal vegre elenyeszik s a bunkös vegek egeszen egy- 
nemü ällomänyü magocskakka vältoznak. Bürschu 
ujabb vizsgälatai ezen 6szleletek helyesseget teljesen 
megerösitik. Ezek szerint tehät a magocskäak az ällo- 
ı mänyukban oszlas alatt fellepö finomabb szerkezeti 
valtozasokat tekintve, teljesen megegyeznek az äzalek- 
ällatkak magjäval, illetöleg az allati es növenyi sej- 
tek magjayal. 
Az oszlas, mint mär emlitettem, a legtöbb aza- 
lekallatkanal harantiranyu, azaz az oszlasisık az aza- 
lekallatka hossztengelyet derekszög alatt felezi. A szaj- 
jal bırö azalekallatkak között kivetelt csupan a tagabb | 
ertelemben vett Vorticellafelek ( Vorticellina Ehrb., 
Ophrydina Ehrb. es Urceolarina Stein) kepeznek, 
melyek hossztengelyük iranyaban felezödnek. Fel- 
fogäsom szerint azonban ezen kivetel csak latszöla- 
g0s; tenyleg a Vorticellafelek is ugyanazon tengely 
iranyaban oszlanak, mint a többi szajjal ellatott aza- 
lekällatkäk :a Vorticellafelek örvenyzö korongjanak 
mezeje ugyanis, felfogasom szerint, a Hypotrichek 
hasoldali mezejenek felel meg, s ennelfogva ez 
1 Der Org. I. 154. 
® Der Org. II. 316. 
® Icones histiologie®. I. Abth. Taf. I. Fig. 13. 
* Id. &xt. 
