za 
csak az orrmänyos Ophryodendronok szaporodnak 
külsö sarjadzässal. A sarjak egyenkint vagy pärosa- 
val kepzödnek az Ophryodendron bunkös vegen s 
miutäan a Podophrya gemmipara 68 P. Benedeni 
sarjaihoz hasonlöan a magböl kisarjadzott s lefüzö- 
dött reszletet nyertek s bizonyos nagysägot elertek, 
az anyäröl lefüzödnek, hogy lehullva azonnal meg- | 
telepedjenek ; esillöszöröket legalabb egyik buvar sem 
lätott a sarjakon fejlödni. Fraımonr valöszintinek 
tartja, hogy a levält sarjakböl elöször palaczkalakü 
egyenek kepzödnek, melyek kesöbb orrmänyosokkä 
“ vältoznak ät: e szerint tehät a palaczkalakuak az 
orrmänyosoknak fiatalkori alakjat, mintegy älezajat 
kepviselnek. Kocn ellenben azt veli, hogy a palaczk- 
alaku egyenek, miutän rövid kocsänyukröl levältak, 
räoltjäk magukat az orrmänyos egyenekre, ezekbe 
beleolvadnak s hogy az alabb tärgyalandö belsö 
rajzosarjadekoknak fejlödeset egy orrmanyos s egy 
palaezkalaku egyen egygyeolvadasa eredmenyezi. — 
Hogy melyik felfogas felel meg a valönak, ezt esak 
tovabbi buvärlatok fogjak eldönthetni. 
Fraıont az Acineta divisanal meg egy igen sa- 
jätsägos s a többi Acinetafeleknel eddigele meg nem 
öszlelt szaporodäsi mödot fedezett fel,' mely, bar az 
eddig tärgyalt külsö sarjadzasi mödoktöl lenyegesen 
elter, mög sem tekinthetö egyebnek, mint a sarjadzas 
egy különös mödjanak, — felteve termeszetesen, 
hogy ezen rügyek esakugyan az Acinetähoz tartoz- 
nak. — Ezen szaporodäsi mödnal az Acineta testenek 
szabad vegen, a szivöfonalak között, I—5 zacskö- 
szerü rügy, vagy, mint Fraıpont nevezi, szaporodasi 
kitüremles (divertieules generateurs) fejlödik. A ki- 
türemlösek teljesen kifejlödött allapotban bösegszaru- 
alaktıak s finom cuticuläval boritottak, mely a kitü- 
remles szabad vegen meglehetös nagy, kerek, kettös- 
körvonalü nyilästöl van ättörve. A kitüremlesek 
vilägos plasmäjäban egy lüktet6 üröesket s egy negy- 
szögletes magot, ebben pedig szabalytalan alaküı ma- 
goeskät lehet megkülönböztetni. Fraıpont a kitürem- 
lesek kepzödeset a fejlödes különbözö stadiumän levö 
alakok összehasonlitäsa alapjan a következö mödon 
adja elö: az anya-Acineta felületen kisded szemöles- 
szeri emelkedes sarjadzik, melynek kepzödeseben 
esupän az ectoplasma vesz reszt, mely az anyai cuti- 
eulät magäval türemliti s lassankint a jellemzö böseg- 
szaru-alaku keplette növekedik. A kitüremles magja 
nem szärmazik, mint egyeb sarjaknäl, az anyai mag- 
! Recherehes ete. Tome 44. (1877) SO5. 
böl, hanem ettöl egeszen függetlentl, endogen üton 
fejlödik. Csupan egyetlen alkalommal latott Frar- 
pont ily kitüremles nyilasaböl esillöszörkoszoruval 
ellätott, tojasdadalaku rajzöt kibujni, mely teljesen 
megepyezett az Acinetafeleknek alabb tärgyalandö 
belsö rajzösarjadekaival. Ezen eszleletre tamaszkodva 
tartja Framont a szoban forgö rügyszerü kepzöd- 
menyeket szaporodasra szolgalö kitüremleseknek s 
felteszi, hogy a kitüremlesekben eszlelt mag es lük- 
tetö üröcske a körvonalaiban meg nem különböztet- 
hetö endogen uton fejlödött rajzohoz tartozik ; mi- 
vel pedig azon kitüremles belsejeben, melyböl a 
rajzöt kibujni lätta, magot s üröcsket tartalmazott, 
felteszi, hogy egy kitüremlesben több rajzö kepzöd- 
hetik. 
Mint az adott leiräsböl lathato, a kituremlesek 
egesz fejlödesmenete s a kitüremlesekben endogen 
üton kepzödö rajzokkal törtenö egesz szaporodas 
annyira elter azon szaporodasi mödoktol, melyeket 
ez idö szerint az Acinetafeleknel ismerünk, hogy 
meltän merül fel ketseg az wänt, vajjon ezen sarja- 
dekszerti kepzödmenyek esakugyan szaporodasra szol- 
gälnak-e ? 
Ket lehetösegre lehet itt gondolni: elöször is 
arra, hogy a kitüremlesek elösdi szervezeteknek felel- 
nek meg; mäsodszor pedig arra, hogy a kitüremle- 
sek nem sarjadzas utjan fejlödtek, hanem ellenkezö- 
leg az Acinetära rätelepedett rajzoknak felelnek meg, 
melyek mint a Vorticellafelek hosszasan sarjadzäs- 
nak tartott rügyszerü egybekelesi folyamatanal, az 
Acinetaba, melyre räoltottäk magukat, beleolvadnak. 
E ket lehetöseg között felfogasom szerint az utöbbie 
a nagyobb valöszintiseg. — Ha tekintetbe veszszuk 
| ugyanis a kitüremlesek fejlödesenek minden eddig 
pontosan ismert sarjadzastöl elterö, csaknem hihe- | 
tetlennek latszö menetet, nevezetesen azt, hosgy, 
Frarponrt szerint, a sarjadzasban cesak az ectoplasma 
vesz reszt s hogy a sarjadek magja az anyai magtöl 
egeszen függetlenül kepzödik ; ha tekintetbe veszszüuk 
tovabba azt, hogy az egyes fejlödssi stadıumoknak 
azon reszletei, melyek a sarjadzassal egyaltalaban 
össze nem egyeztethetöük, melyeknek letezeseben 
azonban Framont pontos vizsgälatai utan ninces 
okunk ketelkedni, egyszerre erthetökke valnak, ha a 
sarjakat beolvadäsban levöknek tekintjük, — s ezt 
egeszen jogosan tehetjük, minthogy FRAIPoNT az egyes 
stadiumok egymäsutänjat közvetetlenül nem £szlelte, 
hanem több különbözö fejlettsegtü sarjadek össze- 
hasonlitäsa utjän csak kombinälta —: ügy a leg- 
29% 
