172 
nagyobb valöszinüseg szöl a mellett, hogy e leirt 
rendkivüli szaporodasi mod voltakepen nem is sza- 
porodasnak, hanem rügyszerti egybekelesnek felel 
meg. — Azon kis rajzö, melyet Fraıonr egyet- 
len alkalommal a kitüremlesböl latott kibujni, ezen 
felfogas ellen &ervül nem hozhatö fel, mivel maga 
Fraıpont ezen aprö rajzonak a kitüremlesben valö 
fejlödeset közvetetlenül meg nem figyelte, hanem ezt 
esupan felteszi; mäsreszt pedig igen valöszinünek 
latszik, hogy Fraıponv epen oly rajzöt latott, mely 
a raoltasra maganak helyet keresett. — Vajjon a 
Fraıpont-tol eszlelteknek ezen ertelmezese meg- 
felel-e a valönak, ezt esak tovabbi vizsgälatok fogjak 
eldönthetni. 
Nemileg a Fraıront-tol leirtra emlekeztet azon 
szinten igen ketes termeszetü szaporodasi möd, me- 
elsö pillanatra szinten kulsö sarjadzasnak latszik. | 
STEIN ugyanis a nevezett Acineta felületen, a szivo- 
fonalak pamatai között, 1—5 kocsonyäs falu tömlöt 
eszlelt, melyek összefüggesben ällottak magänak az 
Acinetänak burkäval, ennek mintegy zsebszerü ki- 
türemleseit kepezve. Mindegyik tömlöben egy-eg 
rajzö foglalt helyet, melyekröl felteszi Stein, hogy az 
Acineta belsejeben kepzödtek s innet nyomultak a 
felületre, az Acineta burkät zsebszerüleg magukra 
türemlitve. Azt, vajjon esakugyan a Sreın-töl feltett 
mödon fejlödnek-e a rajzöt rejtö sarjadekszerü kep- 
letek s hogy mi lesz kesöbb a rajzökböl, egyelöre 
nem lehet eldönteni, minthogy sem Srzın kesöbbi 
munkaäiban, sem az .Icineta mystacinaval_ foglal- 
kozö egyeb buvarok nem tesznek emlitest a szöban 
forgö sarjadekszerü kepletekröl. 
Sarjadzas ismeretes vegre az Acinetafelek között 
meg a Dendrosoma radiansnal? es D. Astacinel,® 
melyeknel azonban a sarjak az anyaegyennel össze- 
függesben maradnak s faalakulag elägazo telepek 
kepzödesehez vezetnek. — Igy fogja fel legalabb a 
Dendrosoma testet EHRENBERG, valamıint ÜLAPAREDE 
es LACHMANN, mig SıEIn az egyes sarjak egyeniseget 
ketsegbe vonja s az egesz Dendrosoma-telepet egyet- 
* Die Infus. 69. 
® EHRENBERG, Monatsber. d. berl. Akad. (1837) 152. 
V. ö. Stein, Der Org. I. 93. Toväbba: EHRENBERG, Ueber 
die seit 27 Jahren noch wohl erhaltenen ÖOrganisations- 
Preeparate des mikroskopischen Lebens. Abhandl. d. kö- 
nigl. Akad. d. Wissensch. zu Berlin aus dem Jahre 1862. 
72. — CLAPAREDE et LACHMAnN, Eitudes II. 140. 
® Stein, Der Org. I. 93. 
len többe-kevesbbe elagazö egyennek tekinti ; bärmi- 
kepen ertelmezzük is azonban a Dendrosoma erteket, 
annyi mindenesetre all, hogy a szivöfonalakat viselö 
egyes agak sarjadzas utjan jönek letre. 
Az Acinetafeleknek belsö rajzosarjadekok utjan valo 
szaporodasa, 
Az Acinetafeleknek legältalänosabb, mondhatnök 
rendes, szaporodasi mödjät a rajzösarjak ( Schwärm- 
sprösslinge, Stein), vagy a belsö sarjadzas ältal fejlödö 
embriök (embryons, Olaparede et Lachmann ) utjän 
valö szaporodas kepezi, melynek feltedezese StEın 
buvärlatainak ketsegkivül legelsö fontos eredmenyet 
kepviseli. Sreın ezen felfedezest a Podophrya Cyelo- 
pumon es Acineta Lemnarumon mär 1548-ban tette 
lyet Sızın az Acineta mystacinanal eszlelt,! s mely 
s reszben mar a következö evben,! reszben esak hat 
evvel kesöbb az Acineta-elmeletet kifejtö elsö nagy 
munkäjaban ? közölte. Az Acinetäk belsö rajzösar- 
jak ältal törtenö szaporodäasänak tanät ugy Steın-nak, 
valamint valamennyi ujabb buvärnak vizsgälatai meg- 
erösitettek. 
Ezen rajzösarjak, vagy embriök, az Acinetafelek 
testenek belsejeben mindig a mag mellett kepzödnek 
's miutan az alabb tärgyalando szervezetet elertek, 
külön szulönyiläason ät ürıttetnek ki, miközben az 
anya- Acinetina testen többnyire összehuzödäsok, 
mintegy szülesi erölködesek eszlelhetök. A szülönyi- 
‚ las többnyire a kocsanyelleni sarkon van s azon 
idöben, midön az Acinetina rajzösarjat nem rejt, 
vagy egeszen el van zarödva s eszrevehetetlen, vagy, 
mint az Acineta Joetidändl, wmelynel a lüktetö 
üröcske vezeteket is elfogadja, csak el van szükülve 
' s mintegy ajkaktöl oly mödon körülszoritva, mint 
a Vorticellafelek összehuzödott teste a harang pere- 
metöl. BürscHLı szerint a rajzösarjat tartalmazö 
Podophrya quadripartitändl ezen elöbb töleserszerü 
bemelyedesnek latszö szulönyilas oldalai szülesre ke- 
szülve, kiesucsorodnak, ügy, hogy — mint BürscHLı 
mondja, — kisertetbe jöhetne az ember az egeszet 
szäjnylläsnak tartani.” Ugyanezen buvär szerint a 
Dendrocometes paradoxusndl a szülönyilastöl egy 
garatszerü S-alakulag hajtott csö vezet a test bel- 
sejebe s itt egy tägulattal, a sarjadzäsi ürrel ( Knos- 
! Untersuchungen über die Entwickelung der Infuso- 
rien. AN. 15. Jahrg. I. (1848) 134. 
® Die Inf. 53. 
° Ueber Podophrya etc. JZ. X. Neue Folge III 
| (1876) 294. 
