174 
erettsegevel: aprö egyenekben ep oly gyakran lehet 
rajzösarjakat talalni, mint nagyokban. Ha mär egy- 
szer a rajzosarjak fejlödese megkezdödött, többnyire 
gyorsan ismetlödik, ugy hogy az anyai test vegkep 
kimerül, az utolsö rajzö cesaknem eg6szen magäba 
veszi az anyai testet s ez esetben, valamınt akkor, 
midön a rajzö igen nagy, a rajzökepzödes csak mint- 
egy vedlesnek lätszik; ezt 6eszlelte SrEın az Acıineta 
Astacinel,' Bürscuuı pedig a Dendrocometesnel.? 
A rajzösarjak leggyakrabban egyenkint kepzöd- 
nek, s miutän teljes fejlettsegüket elertek, egyenkint 
rajzanak ki az anyai testböl. Nömely Acinetafelök 
ellenben egyidejüleg több rajzöt rejtenek: igy a Po- 
dophrya Troldnäl Cuarankve € Lacumann 2, a 
P. Lyngbyinel 5, a P. Pyrumnal 4—8 rajzösarjat 
eszlelt.” A Podophrya quadripartitänal többnyire 
egyetlen aränylag nagy rajzösarj fejlödık, mäskor 
ellenben CLaparupn 68 LACHMAnN ugyanezen Acineta- 
feleken igen nagyszamu, 16—24 igen aprö embriöt 
eszlelt.* A kalandos termetü Ophyodendron abieti- | 
ketfele | 
numnal CLAPARkDE €8 LACHMANN szinten 
nagysagu rajzösarjakröl tesz emlitest: a nagy rajzök 
kettesevel kepzödnek, mig az aprö rajzok szama 
16—20, söt neha meg ennel is több.”° — Vajjon 
a nagyobbszamü embriök valamennyien egyenkint 
sarjadzanak-e, vagy pedig egyetlen sarjadzäs utjän 
fejlödö rajzonak az anyai testen belül valö ismetlödö 
oszläsa vagy sarjadzas altal szaporodtak, az eddiei 
eszleletek alapjan biztosan alig dönthetö el; Crara- 
REDE 68 LAcHMmaAnN leirasa utan az utöbbi latszik 
valöszinübbnek, minthogy a nevezett buvärok szerint 
az egyes rajzöcsoportok gyakran külön, vekonyfalu 
tömlökben feszkelnek. 
Az Acinetafelek rajzösarjai alakjukat s esillöszö- 
rözetüket tekintve egymästöl, s termeszetesen a ki- 
fejlett Acinetafeletöl is, nagyon különböznek. Veko- 
nyabb, vagy vastagabb reteget kepezö protoplazma- 
testük majd vilagos apröszemecskejüi, majda kifejlett 
Acinetafelekevel megegyezö durva szemecskek, rögök 
miatt sötet. Magjuk, — azon Acinetafeleknel is, me- 
lyeknek magja kifejlett ällapotban megnyült, patkö- 
alakı, vagy elägazo, — többnyire gömbölyü. Lüktetö 
uröcskeik szäma az egy, vagy keves üröeskevel birö 
Acinetafeleknel megegyezik a kifejlett alakok üröcs- 
ı Der Org. I. 105. 
* Ueber Dendrocometes ete. ZWZ. XXVIIL. (1877) 58. 
3 Etudes, III. 108. 
* Etudes. III. 116. 
5 Etudes. III. 146. 
keinek szamäval; a nagyszamu üröcskekkel biro 
Acinetafelek (pl. Podophrya cothurnata, P. Steinii, 
Aecineta lingvifera) rajzösarjai ellenben mindig keve- 
sebb szamu üröcskevel vannak ellätva. 
A legtöbb Acinetafele rajzösarja tojasdadalaku s 
testenek mellsö feleben, közelebb a mellsö sarkhoz, 
vagy ettöl tavolabb egy vagy 2—4 esillöszörövet vi- 
sel; az ilyen rajzök az Összeteveszthetesig megegyez- 
nek a Vorticellafeleknek kocsanyukröl levalt s ideig- 
lenes esillöszörkoszorujok segitsegevel rajz0 egyenei- 
vel, különösen a rügyszerli egybekelesre valö, alabb 
tärgyalandö kis Vorticella-rajzökkal; meglepöen em- 
lekeztetnek tovabbä, különösen az egyetlen esillöször- 
övet viselök az Oedogoniumok rajzöspöräira. 
Ezen csillöszörövet viselö (peritrich) tojasdad- 
alaku rajzösarjak, melyek mint emlitem, legsyako- 
| riabbak, felfogäsom szerint, az Acinetafel&k rajzösar- 
| jainak typusa gyanänt tekinthetök, melyre az ettöl 
latszölag egeszen elter6 alaku- es esillöszörözetli rajzö- 
sarjak eröltetes nelkül visszavezethetök. 
Könnyebb tajekozas kedveert a tojasdadalaku 
peritrich rajzökon harom tengelyt különböztessünk 
meg: egy fötengelyt, mely a közepvonalban fut vegig 
| sa rajzö testönek mellsö 6s hätso sarkät köti össze s 
| az aläbb elöadandökra valö tekintetböl, ket mellek- 
tengelyt, melyek a fötengelyt, valamint egymäst is 
közeppontjukon függelyes iränyban keresztezik. — 
Vilägos, hogy a tojäsdadalaküu peritrich rajzöknäl, 
melyek HaEckEL osztalyozasa szerint az egyenlötlen- 
sarku fötengelyes alapalakhoz — Protaxonia diplo- 
pola ! — tartoznak, a fötengely összeesik a rajz0 hossz- 
tengelyevel, mig az egyenlö sarkokat összekötö mellek- 
tengelyek a rajzö haranttengelyeinek felelnek meg. 
Ezeket elörebocsäatva az Acinetafelek rajzösarjait 
csillöszörözetük szerint a következö esoportokba lehet 
foglalnı. 
a) Peritrich rajzök. Minthogy ezen typikusoknak 
vett s leggyakoribb rajzök leirasat mar a fentebbiek- 
ben elöadtam, csak annyit akarok itt meg meg- 
jegyezni, hogy a fö- es mellektengelyeik közötti hosz- 
szasägl viszony különbsegei szerint majd tojasdadok, 
majd inkäbb hengeresek, s hogy a csillöszörövet, vagy 
öveket viselö testtäjuk gyakran befüzödött, minek 
következteben alakjuk a piskötaehoz hasonlö kör- 
vonalat nyer. Ezen peritrich rajzök között'a legegy- 
szerüibbek, a kiinduläst kepezök, mindenesetre azok, 
melyek csupän egyetlen esillöszörövet viselnek. 
! V. ö. Generalle Morphologie I. 426. 
