485 
sulak es Oxytrichafelök embriöi; az utöbbiakhoz a 
Stentor Roeselüinek Sreim-töl eszlelt embrici,! me- 
lyektöl a St. coeruleusei kettös esillöszörkoszorü altal 
különböznek.? 
b) T’apogatok nelküli peritrich embriok. Teljesen 
megegyeznek az Acinetafelöknek esyetlen csillöször- 
övet viselö rajzösarjaival. Ilyen embriök jellemzik a 
Vorticellaf eleket. 
e) Tapogatok nelküli holotrich embriok. Tojas- 
dad, vagy megforditott tojäsdad egesz felületükön 
sürün esillöszörözött testtel, mely mellsö vegen kis- 
ded szivokorongszerü kiszökellest visel; ennelfogva 
egeszen hasonlıtanak kis Holophryakhoz, vagy az 
Acinetafel&k holotrieh rajz6- es oszlasi sarjadekai- 
hoz. Ily embriökat Sreın esupän a Bursarıa trunca- 
telländl eszlelt ?; ugyanilyeneket fedezett fel Harcrer | 
a Öodonella Campanelländl.* Ide tartoznak tovabba 
azon holotrich elösdiek, melyeket Bürschui a Stentor 
coeuroleus belsejeben eszlelt,” melyekkel a Cnararkpe 
es LacHnmann-töl a Stentor Roesiliimel eszlelt s mär 
fentebb leirt embriök nyilvan azonosak. 
Ha ezen embriök valöban azon azalekallatkahoz 
tartoznak, melyben fejlödnek, ügy elsö sorban min- 
denesetre azon kerdes vär megoldäst, hogy mily mö- 
don lesz belölük az anyaval azalek- 
allatka ? 
Ezen sarkalatos kerdesre esak azon feleletet ad- 
megegyezö 
hatjuk, hogy egyetlen eszlelet sem szöl a mellett, hogy 
az allıtölagos embriök, akar közvetetlenül maguk, 
akär pedig utödaik, visszaternenek azon alakra, mely 
azon äzalekällatkät jellemzi, melyben fejlödtek. — 
SrEINn ugyan, mint fentebb elöadtuk, a Paramecerum 
Bursarian tett elsö tanulmänyai utän hajlandö volt 
feltenni, hosy az acinetaszerli embriok közvetetlentil 
ätvaltoznak Parameciumokkä; BausIanı pedig az 
.azalekällatkak ivaros szaporodasara vonatkozö elsö 
közlemenyeiben ® hatärozottan leirja a Paramecium 
Bursaria embriöinak ätalakuläsät s reszletesen tär- 
eyalja, mily mödon fejlödik ki az embriönak szaja s 
mily mödon telik mes teste lassankint ällevelzöld- 
! Der Ore. II. 255. 
® Der Org. II. 246. 
® Der Org. II. 306. 
* Ueber einige pelagische Infusorien. JZ. VII. Bd. | 
(1873) 963. 
° Studien ete. 349. 
° Sur l’existenee d’une generation sexuelle ches les 
Infusoires. CR. 46. (1858) 628. Toväbbä: Journal de la 
Physiologie. Avril (1858) 347. 
Entz G. Veglenyek, 
| testeeskökkel; ket övvel kesöbb azonban maga Bar- 
BIANT 6eszleletet csalödason alapulönak s az embriökat 
egesz hatärozottsaggal betolakodott elösdi Acine- 
tinäknak nyilyanitotta,! mire Srem ? nem ok nel- 
kül jesyzi meg, hogy nehezen foghatö fel, hogy.ily 
esalödäs mily mödon jöhetett letre. 
Stein-nek az embriök tovabbfejlödesere iranyı- 
, tott vizsgalatai hasonlök&pen azon eredmenyre vezet- 
tek, hogy sem maguk az embriök, sem utödaık nem 
alakulnak ät anyjukhoz hasonlö äzalekallatkava. — 
A Parameciumok es Oxytrichafelek acinetaszerü em- 
briöinak toväbbi vegzeteröl Stein a következökben 
foglalja össze eszleleteit: «Gyakran lattam, hogy 
tapogatöikkal räszivtäk magukat a mellettük eluszö 
äzalekällatkäkra, melyek hosszu ideig magukkal ezi- 
peltek, miközben azok hordozöjuk pepszerü test- 
 parenchymäjänak egy reszet ketsegkivül elvontäk ; 
azt eszleltem tovabbä, hogy ezen acinetaszerü em- 
| briok hosszabb rajzäs utan pihenesre jutva, esillöszö- 
reiket elvesztettek s igen rövid, szetszört tapogatök- 
kal ellätott egyszerii gömbökke vältoztak, melyek 
ı valamely fiatal Acinetähoz tökeletesen hasonlitottak 
s nevezetesen a Podophrya fixa koesänytalan alakja- 
töl semmi ismertetöjegygyel sem lehetett megkülön- 
böztetni. Ezen pihenesre jutott gömbök rövid idö 
mülya meg oszläsnak is indultak meg pedig egeszen 
oly mödon, mint a Podophrya fiva kocsanytalan 
alakjai; egy szelveny lefüzödött s ismet az eredeti 
embriöhoz hasonlö, tojasdad, esillöszörös sarjja ala- 
kult, mig a gömb maradvänya ismet elgömbölyödött 
s acinetaalakban tovabb elt.»” 
EnGELMANN, ki terjedelmes vizsgälatainak ered- 
menyeivel Stein felfogasät hathatosan tamogatta s az 
embrio-elmeletet Bausranı elösdisegi elmelete ellen 
vedelmezte, szinten kiemeli a Podophrya fiva ko-: 
esänytalan egy6nei s a Stylonychra Mytilus embrici 
közötti megegyez6st s megerösiti azon eszlelet helyes- 
söget, hogy az acinetaszerlüi embriök mas äzalekällat- 
käkat az Acinetafelek mödjara kiszivnak.* ENGELMANN 
kiemeli toväbbä azon sem Stein, sem maga EngGEL- 
! Note sur un cas de parasitisme improprement pris 
pour une mode de reproduetion des Infusoires eili6s. Compt. 
rend. de l’Acad. Tome 51. (1860) p. 319. Toväbba: Recher- 
ches sur les phönomenes sexuelles des Infusoires. Extrait 
du Journ. de la Physiologie. Ns de Janvier & Octobre 
(1861) p. 122. i 
®2 Der Org. II. 43. 
’ Der Org. II. 138. Tovabbä: I. 52, 104, 161. 
| * Zur Naturgesch. d. Inf. ZWZ. XI. (1861) Sep. 15. 
24 
