190 
kepleteinek az egybekeles tartama s befejezte utan 
veghez menö vältozasait illetöleg Bausranı-töl lenye- 
gesen elter, — lenyegesen elter toväbbä a legfonto- 
sabb pontban, abban tudnilllik, hogy az egybekeles | 
meginditotta ivaros szaporodas mily eredmenyre ve- 
zet; mert mig BaLBIanı szerint a magocskaban kep- 
zödö ondöszalaeskaktöl megtermekenyitett magröszle- 
tek petek alakjaban ürittetnek ki, addig Stein sze- 
rint maga a mag termekenyittetik meg, a mag reszle- 
teiböl pedig a mär emlitett csiragömbök kepzödnek, 
melyek embriögömbökke välva, oszläs utjän azon em- | 
briokat hozzäk letre, melyekkel az elöbbi fejezetben 
reszletesen foglalkoztunk. 
ÜLAPAREDE az «Eitudes» harmadık reszehez 1860. 
irt függelekben ! szinten megerösiti Bausranı azon 
felfedezesenek helyesseget, hogy a hosszäban egye- 
sült äzalekallatkäk nem oszlanak, hanem egybe- 
keltek. 
Mas buvaroknak, elsö sorban ENnGELMAnN-nak 2 
KÖLLIker-nek,” tovabba Bürschuı-nek,* valamint 
EnGELMAnN-nak ujabb vizsgälatai ? a esillöszörös äza- 
lek allatkäk egybekelesenek letezeset minden ketseg 
föle emeltek. Az utobb idezett ket buvärnak nagy- 
fontossagu vizsgalatai tovabba kimutattäk azt is, 
hogy amaz, a szakbuvärok kören tul is nem minden- 
napi szenzäcziöt keltö lelfedezes, hogy az äzalek- 
allatkaknal az ivartalan szaporodäson kivul valösä- 
g0s ivaros szaporodas is van, mely az egybekeles- 
sel, a közöstiles egy nemevel veszi kezdetöt, s mely- 
nel here es petefeszek, ondöszalacskäk es petek, ille- 
töleg embriök szerepelnek : helyes s reszben igen pon- 
tos vizsgälatoknak helytelen ertelmezesen alapszik — 
a mi termeszetesen csakis az uttörö vizsgälatoknak 
ujabb s teljesen elfogulatlan buvärlatok ütjän valö 
ellenörzese s különbözö iränyböl valö megvilägitäsa 
altal vält lehetsegesse. 
A csillöszörös äzalekallatkäk egybekelesenek is- 
merete minden reszleteiben teljesen kiel&gitönek mai 
nap sem mondhatö; annyi azonban bizonyos, hogy 
sem & BALsIANI-, sem a Srem-töl kifejtett ivaros 
1 964. 
” Zur Naturgesch. d. Infus. ZWZ. XI. (1861) 347. 
® Icones histiologiee. I. Abth. (1864) 17. 
* Einiges über Infusorien. AMA. IX. (1873) 657. — 
Vorläufige Mittheilung einiger Resultate von Studien über 
die Conjugation der Infusorien und die Zellentheilung. 
ZWZ. XXV. (1875) 426. — Toväabbä: Studien über ete. 
Abh. d. Senckenberg. Naturf. Gesellsch. X. (1576) 262—452. 
° Ueber Entwickelung und Fortpflanzung von Infu- 
sorien. MJ .I (1876) 582—634. 
szaporodäsra, sem petek, sem embriok fejlödesere 
nem vezet. 
A tärgyalasnak es attekinthetesnek könnyıitesere 
czelszeriinek tartom az elöadandökat több fejezetre 
osztani. 
Az egybekeles mödjai, az egybekelt pärokon letrejövo külsö 
valtozäsok, az egybekeles idötartama. 
Az egybekeles rendesen ket egyen között törte- 
nik, esak kivetelesen eszleltetett harom egyen egybe- 
kelve ; härom egybekelt (felfogasa szerint hosszirany- 
ban esyidejüleg harom egyenre oszlö) Paramecium 
Bursariäröl Conn,! valamınt EnGeLmann ? härom, 
söt meg több egybekelt Vorticella microstomaröl CuA- 
PAREDE €8 LACHMANN,’ harmasaval egybekelt Para- 
mecium Aureliäröl s Amphileptusokrol vegre STEIN 
tett emlitest.* 
Az egybekeles mödjara, az egybekelt pärok egy- 
mas iranyaban valö helyzetere legnagyobb befolyas- 
sal van a szajnak helye s környezetenek szerkezete.’ 
A szajnelkül azalekallatkak egybekelese Ste, vala- 
mint CLAPAREDE 68 LAcHMAnN vizsgalatai utan esak 
nehäny Acinetafelenel (Podophrya fixa, P. Pyrum, 
P. quadripartita, Acineta mystacina, A. Lemnarum, 
A. Phryganearum) ismeretes, melyeknel az egybe- 
keles, — annak megfelelöleg, hogy szajuk ninesen, — 
a testfelület küulönbözö pontjaval törtenhetik : majd 
oldalhelyzetben fekszik meg egymäst, mi közben a 
ket egyen hossztengelye parhuzamosan all, majd is- 
met oly mödon, hogy hossztengelyeik egymäst: hegyes 
szög alatt szelik, majd vegre testük tetöpontjaval 
(Scheitel) kelnek egybe. 
A szajjal birö azalekallatkaknal Stein haromfele 
egybekel&si mödot különböztet meg: szdjvegi, hasi 
es oldali egybekelöst (tevminale, ventrale, laterale 
Conjugation).® 
Szajvegi egybekeles jellemzi mindazon äzalekaäl- 
latkakat, melyeknek szaja testük melsö vegen van, 
mint peldäul a Didinium, Mesodinium, Enchelys, 
Enchelyodon, Phialina, Lacrymaria, Holophrya, 
Coleps-nemeknel. Ezen äzal&källatkak mintegy szäj- 
jal szäjra szıvjäk rä magukat s ennek következteben 
! Beiträge zur Entwickelungsgeschichte der Inf. ZWZ. 
III. (1851) 271. 
> Zur Naturgesch. ZWZ. XI. (1561) Sep. p. 2. 
® Etudes, II. 230. 
* Der Org. II. 76. 
° Stein, Der Org. II. 67. 
® Der Org. I. 68. 
