19 
egybekelesük alattt taplal&kot nem vehetnek fel, tes- 
tük belseje pedig egymässal nyilt közlekedesben all. 
Minthogy az ily mödon egybekelt egyenek rendesen 
egyenes vonalban fekszenek egymaäs mögött, a syzy- 
gia* elsö pillanatra könnyen összeteveszthetö elöre- 
haladt stadiumon levö harantiranyu oszlässal. 
Az oldalt allö szajjal bwö äzalekallatkaknak 
egybekelö&se majd hasi, majd oldali; mesjesyzendö 
azonban, hosy közel rokon azalekällatkak, mint pl. 
az Euplotes- 63 Oxytrichafelek lenyegesen különbözö 
mödon kelhetnek egybe, söt a syzygia ugyanazon 
fajhoz tartozö azalekällatkäknal sem mindig egyenlö. 
A hası egybekelesnel a pärok hasi oldalukkal si- 
mulnak esymäshoz ; az egybekeles kesöbbi stadıuman 
azonban nem fekszik meg egymaäst egeszen, hanem 
csak mellsö testvegükkel, mig a hatsök szabadok ma- 
radnak s többe-kevesbe elallanak. Az összenöves is 
esupän a szajperem, közvetetlen Erintkez6 külsö reszen 
jö letre, ugy hogy a szäjhoz mes mindig vezet egy 
szlik res. Ilyenek a syzygiäk a Styloplotesnel s a Pa- 
rameciumoknäl. A j6l kifejlett peremkoszorüval birö 
Heterotrichek a peremmezejükkel kelnek egybe, mely | 
kisebb-nagyobb területen összeolvad, mig a ket egyen 
testenek szabadon maradö resze többe-kevesbbe el- 
äll. Az Euplotesfelek hası oldaluk mellsö, bal szelenek 
egy kis területen toljak magukat egymäsra s csak 
ezen területen nönek össze, testük többi resze eg6- 
szen szabadon marad. Szamos szäjperemmel nem 
bıirö holotrich azalekallatka szinten a hasoldal mellsö 
reszenek esupän egy kis oldali területevel kel esybe. 
Az Amphileptus &s Trrachelius-nemek orrmänyszerü- 
leg mesnyult mellsö testvesük hasoldalänak egesz 
hosszaban egyesülnek. 
Az oldalı egybekelesnel a parok egyszerlien egy- 
mäs melle fekszenek 3 mellsö testvegüknek erintkezö, 
a helyzetnel fogva termeszetesen különnemü (jobb es 
bal) szeleivel esyesülnek. E mellett gyakori azon eset, 
hogy az egyik egyen mellsö testszelevel a masike 
ala esüszik s az egyik hätoldalänak jobb, a masik pe- 
dig hasoldaläanak bal szelevel egyestl parjaval. Az 
egyestiles mestörtentevel azutan az egyik egyen teste 
többe-kevesbe a masik ala esuszhatik, ügy hosy a 
hasoldalaval egyesült a hatoldaläval egyestiltön mint- 
egy nyargal; vagy pedig mäsodlagosan hassal egy- 
mäsra is borulhatnak, akkent t. ı., hogy a ket egyen 
= Syzygia kifejezessel az egybekelt pärokat jelöljük, 
tekintet nelkül arra, vajjon elvälnak-e k&söbb az egyesült 
egyenek, vagy pedig utöbb teljesen egygy&olvadnak. 
hossztengelye iränyaban egymäsfel& fordul s a sy- 
zygia ez esetben könnyen hasinak volna tarthato. 
A syzygiänak ezen mödja jellemzi a lapitott testü 
äzalekällatkäkat, nevezetesen a Chlamydodontokat, a 
Lionotus-nemet, az Aspidisca- es Oxytrichafelöket. 
A Vorticellafeleknel az egybekelösnek ket egy- 
mästol különböz6 mödja ismeretes, t. i. oldalı &s 
rügyszerli egybekeles. 
Az elöbbi egybekelesi mödot CnAPArkDE es LacH- 
MANN fedezte fel a Vorticella microstoma-, Carche- 
sium polypinum- es Epistylis crassicollisnal! s elö- 
fordulasat megerösitette Stein a Vorticella micros- 
toma- &s V. Oampanulänäl, Bürscnti pedig a V. 
nebuliferändl.” CLaParkoe 68 LAcHMmanN esupan ko- 
esänyokon ülö Vorticellafeleknel eszlelte az egybe- 
keles ezen mödjät, melynel ket, a V. microstomanal 
neha häarom esyen oldaläval l&p egybekelesre, erre 
a syzygiaban levö egyenek, vagy mint az idezett 
büvarok nevezik, a zygozoitok, hätsö esillöszörkoszo- 
rut növesztve, levalnak kocesänyaikröl s rajzäsnak in- 
dulnak, mely alatt egyetlen nagy egyenn& nönek 
össze 5 kesöbb ismet letelepednek. StEın ugyanezen 
teljes egygye&olvadassal vegzödö egybekel6esi folyama- 
tot a Vorticella Campanulänak esupän hätsö esillö- 
szörkoszorüval szabadon rajzö egyenein eszlelte. 
Sokkal gyakoribb a Vorticellafeleknel az egybe- 
kelesnek egy mäsik mödja, melyet Stzın fedezett fel 
s rügyszerü egybekelesnek (knospenförmige Conjuga- 
tion) * nevezett. Ezen egybekelesi möd ismeretet 
STEIN-en kivül, ki azt igen nagyszamu Vorticellafele- 
nel eszlelte, GREEFF,? Everts,° Bausıant,” Bürscauı® 
68 ENGELMANN » vizsgälatainak köszönjük. 
Emlitettem mar a esillöszörös äzalekällatkäk sar- 
Jadzas utjan törtenö szaporodäsänak tärgyaläsänal 
Srtein-nek azon fontos felfedezeset, hogy azon kis 
sarjadekszerü egyenek, melyeket a Vorticellafelek tes- 
tenek alapi reszen, vagy oldalän igen gyakran lehet 
eszlelni, s melyeket SpauLanzanı-töl kezdve valödi 
* LAacHMmANN, Ueber die Organisation ete. AAP. (1856) 
396. — Etudes, III. 2399—233. 
= De:2Or IE 1102 
® Studien. 451. 
Ders Or ci: 
° Untersuch. üb. die Naturgesch. d. Vorticellen. AN. 
37. Jahrg. I. (1871) 206. 
° Untersuch. an Vort. nebulifera ZWZ. XXII. (1873) 608. 
” Sur la generation sexuelle des Vorticelliens. CR. 
Tome 81. (1875) 676. 
® Studien. 338. 445. 
” Ueber Entwickelung ete. MJ. I. (1876) 621. 
