Balbiani. 
dium N.-je gömbölyüded da- 
rabokra esik szet. A makro- 
gonidium n.-je kezdetleges 
csökevenyes ällapotät («etat 
rudimentaire initial») meg- 
tartja, 
mig a mikrogoni- 
diumö megnagyobbodik s 
ket reszre oszlik, melyek 
mindegyikeben szerfelett 
finom szälaeskäk, ondöszä- 
laeskäk fejlödnek. Ezek a 
198 
Stein. 
dium N.-je gömbölyüded da- 
rabokra esik szet, melyek 
placentävä olvadnak össze. 
A placentäban cesiragömbök | 
különülnek el, melyek ki- 
nyomtlva embriögömbökke 
vältoznak ; az embriögömbök 
vegre oszläs übjän tapoga- 
tök nelküli 
briök alakjäban rajzanak ki. 
peritrich em- 
A placenta hälramaradt r6- 
makrogonidium magdarabjai sze ismet maggä vältozik. 
közül 5—7-et megtermeke- 
nyitenek. A megtermekenyi- 
tett petek lerakatnak, a többi ' 
magdarab pedig dj maggä 
olvad össze. 
Az 
elösdi Sphaerophrydl. 
allitölagos embriök 
Ime, az elöadottakböl vilägosan kitünik, mily 
lönyegesen különbözö eredmenyekre jutott a ket 
kitünö buvär, kik mindketten oly behatöan foglalkoz- 
tak az äzalekällatkäk egybekelesi folyamatanak tanul- 
maänyozasaval ! Ujabb teljesen elfogulatlan vizsgäla- 
tokra volt mülhatlanul szükseg, hogy a ket buvar 
alapvetö vizsgälatainak ellentetet kiegyenlitsek s a 
bonyodalomnak csomöjat megoldjäk. 
Sem EnGELMmann-nak regibb vizsgälatai,! sem 
KöLuıker-6? nem voltak erre alkalmasak. Amaz 
egeszben v&ve Stein felfogasät tämogatja: az egybe- 
kelesi folyamat embriök fejlödesere vezet, mely ege- 
szen azon menetet követi, melyet Srem fejtett ki, 
azon pälezikaalaku testecskek pedig, melyeket En- 
GELMANN a Parameciumokon kivül meg a Chilodon 
Queullulus megnagyobbodott magjaban, valamınt a 
Blepharisma lateritia felduzzadt magoeskäjäban esz- 
lelt, valödi ondötesteeskek s nem elösdiek, minöknek 
Baupıant tartja. KöLuıker ellenben az utöbbira nezve 
Barzranı felfogasat tartja helyesnek; azon fontos 
kerdest azonban, vajjon a megtermekenyıtett mag- 
reszletek peteknek, vagy pedig embriökat letrehozo 
esiragömböknek felelnek-e meg, eldöntetlenül hagyja. 
Az azalckallatkak egybekelesi folyamatänak bo- 
nyolödott ügyet minden egyes vitäs teteleben s r&sz- 
leteben veglegesen megoldottnak mai nap sem 
tekinthetjük ugyan: mindenesetre azonban igen kö- 
! Zur Naturg. ZWZ. XI. 
® Icones histiologiex. I. Abth. (1864) 18. 
| zel hoztäk azt a vegleges megoldäshoz azon nagyfon- 
| tossägti büvärlati eredmönyek, melyeket üjabb idö- 
ben esaknem egyidejüleg BürscuLi! &s EnGELMANN ? 
tett közze, s melyek az egybekelesi folyamat lefo- 
lyasaröl &s jelentösegeröl egeszen mäs kepet tärnak 
el&nk, mint BausIanı es Stein vizsgäalatai, s melyek 
vegre annak felismeresere vezettek, hogy az äzalek- 
allatkak egybekelesenel ondöszalacskak ep oly kevesse 
kepzödnek, valamınt nem kepzödnek petek, illetöleg 
csira-, embriögömbök s embriök. 
Ami elöször is az utolsökat, azaz az embriökat 
illeti, erre nezve mär tüzetesen kifejtettem a jelen- 
lesi allaspontot s legyen eleg e helyen egyszerüen 
arra utalnom, mit az äzalekallatkak embriöiröl fen- 
tebb mär elöadtam. 
Hogy a Baugıanı-töl peteknek tartott vilägos göm- 
bök mily termeszetüek, erre alabb fogok valaszt ad- 
hatni s itt esak annyit akarok megjegyezni, hogy a 
Paramecium Aurelia allıtölagos peteinek lerakasäröl 
BALBIAnNI-n kivül csupan egy buvär, SCHAAFFHAUSEN, 
tett emlitest:® 
petegömbökkel duzzadäsig telt azalekallatocska egy 
«A vilagos folyadektöl környezett 
ra alatt hätso testreszenek különbözö pontjan több- 
ször rakott le egy-egy petet. — A Paramecium le- 
rakta gömbök örakıg mozdulatlanül hevertek, las- 
sankint azutän egy esillöszörszegelylyel ellätott ki- 
szökelles kepzödött a gömbökön, mely esillöszörsze- 
gely segitsegevel az ällatkak tovausztak.» — Alig 
szenvedhet ketseget, hogy SCHAAFFHAUSEN elösdi 
Sphaerophryakat eszlelt, melyek talän a fedölemez 
nyomäsa alatt idö elött hagytäk el a Parameciumot 
s bizonyära jogosan jegyzi meg Bürschur, hogy 
SCHAAFFHAUSEN ezen eszlelete az äzalekallatkäk pe- 
teinek l&tezeset legkevesbb& sem bizonyıtotta be. 
Baugranı, mint lättuk, azt ällıtotta, hogy ondö- 
szäalacskäknak ket egeszen küulönbözö kepletet tarta- 
nak s tevesztenek egymässal Öössze: t. i. az ondö- 
tokokban foglalt szerfelett finom hegyesen vegzödö, 
merey szälacskäkat, melyek egyenkint nem, hanem 
csupan pamatokba rendezödve különböztethetök meg, 
tovabba a MüLLer JAnos-töl legelöször leirt, valami- 
vel nagyobb s vaskosabb, egyenes vagy hullämzato- 
! Studien ete. 1876. 
2 Ueber Entwiekelung und Fortpflanzung von Infu- 
sorien. MJ. I. 1876. 
3 Ueber die Organisation der Infusorien. Verhandl. d. 
naturhist. Vereins d. preuss. Rheinlande und Westphalens. 
3. Folge. 5. Jahrg. 1868. Correspondenzbl. 52—56. V. ö. 
Bürscuuı, Studien 307. 
