199 
san hajlott pälezikäkat, melyek különösen a Para- 
meciumoknäl igen gyakran eszlelhetök a megnagyob- 
bodott magban, ritkabban a magocskaban. Amazok 
a valödı ondöszälacskäk, az utöbbiak ellenben a 
magkepletekbe hatolt vibriöszerü elösdiek. 
Hosy Bargranı megkülönböztetese, -— bär ellene 
mär CLAPAREDE €8 LAcHMAnN,! kesöbb pedig Stamm ? 
a leghatärozottabban tiltakozott, — helyes, azt: Kör- 
LIKRER-nek, Bürscnui-nek es EnGELMANN-nak ujabb 
vizsgälatai tämogatjäk. Nyomös ervkent hozza fel 
ENGELMANN a BALBIANı megkülönböztetesenek helyes- 
söge mellett azon &szleletet, hogy a Parameciumok- 
nal több oly egybekel6esi epidemiät eszlelt, melynel a 
finoman sävolyzott ondötokok kifejlödtek ugyan, de 
a szöban forgö pälezikäk esyetlen esyen magjaban sem 
voltak felfedezhetök,? mig mäskor a megdüzzadt mag- 
jukban pälezikäkat tartalmazö egyenek igen gyakoriak. 
Usyanily &rtelemben nyilatkozik BürscHLı is. 
Igen szämos äzalekallatkanäl, melyet az egybekeles 
alatt &s utän vizsgaltam, — mondja Bürscahuı * — 
soha sem lättam sem az äzalekällatka maäsodlagos 
magjaban (Nucleus, mag), sem plasmajäban valamı 
olyat, melyet az ügynevezett ondötokok szälacska- 
köpzödmenyeiböl lehetne szärmaztatni. Az egybekelt 
äzalekällatkäknäl tovabba szinten semmi idöben sem 
eszleltem valamit azon szälacskak- &s pälezikakböl, 
melyek elöször 1856-ben MÜLLER JAnos-ban ebresz- 
tettek ällatkaınk ivaros szaporodäsänak gondolatät. 
A pälezikakkal telt magokra azonban megis raakad- 
tam a Paramecium Aureliändl, s BauBranı-val en is 
messyözödtem a pälezikaknak elösdi, növenyi ter- 
meszeteröl. Kin a pälezikäkkal sürtn megtelt maggal 
birö äazalekallatkakat erösen büzhödö igen romlott 
vizben talältam. Magok az ällatkak is betegeseknek 
latszottak, minthogy endoplasmäjokban mär kezi na- 
gyıtöval läthatö nagy üröcskek kepzödtek, melyek a 
magot gyakran oldalra nyomtäk. — A finom, sö- 
tet pälezikakkal megrakott mag izolälva mär igen 
gyenge nyomäsra mespukkant, legnagyobb reszben 
folyekony tartalmat környezö vizbe ömlesztve. A päl- 
ezikäk nagysaga igen különböz6, vannak igen rövi- 
dek mellett hatszor hosszabbak. A kisebbek egyne- 
miüek, halvanyok, fenytelenek, a nasyobbak egyik 
vege ellenben gyakran egeszen sötet es fenyes.* Ezen 
° Eitudes. III. 263. 
® Der Org. H. 96. 
® Ueber Entwickelung ete. 608. 
* Studien 359. 
= Ugyanilyeneknek rajzolja EnGELMmanN a Dlepharisma 
| 
vältozäs lassankint terjedni lätszik, mig vegre a 
pälezika sötette &s fenyesse vält. Abban is igazat 
kell adnom Bausrans-nak, hogy a pälezikäk oszläs 
utjan szaporodnak, mivel a kepeknek egesz soro- 
zatat lattam, melyek ily szaporodasi folyamatra valla- 
nak, ezt pedig mind halväny, mind eg6szen fenyes 
pälezikakon eszleltem. Ezek között elszörva nagy- 
szamu, igen finom, kigyöszerüleg hajlott fonalakat is 
talaltam, melyeknek netaläan a pälezikäkkal valö 
összefüggesere nezve mitsem talältam. Az utöbbiak 
syenge ingadozo mozgäst mutattak, melynek terme- 
szetet biztosan el nem dönthettem. 
Bürscaui felemliti toväbbä, hogy a Paramecium 
Aurelia magjäban eszlelt pälezikäkhoz igen hasonlö 
kepzödmenyeket talält egy szabadon &elö Nematod- 
nak, a Tylenchus pellueidusnak, nagyszamıu egy6nei- 
ben, melyeknek testüre eg6szen tele volt tümve a szö- 
han forgö pälezikakkal. 
Mindezeket tekintetbe v&ve, bizonyära a legna- 
gyobb valöszinüseg szöl a mellett, hogy az äzalek- 
allatkäk megdüzzadt magjäban 6szlelt pälezikäk nem 
ondöszalaeskak, hanem sehizomyeetek. 
Ketsegkivül schizomycetek kepeztek azon finom 
kigyözva mozgö fonalakböl ällö gomolyt, melyet, 
mint fentebb emlitettem, CrararkoEe es LAcHMmamn 
egy alkalommal a Stentor polymorphus testenek egy 
külön nedvüreben eszlelt;! nem különben esakis 
schizomycetek lehettek azon egyik vegükön hegye- 
sen vegzödö pälezikaalaku ondöszalacskäk, melyeket 
Mare6 a Lacrymaria vermicularis, Loxodes plica- 
tus, Paramecium caudatum &s Vorticella nebulifera 
magoeskajaban lätott az egybekelös alatt fejlödni s 
melyeket az illetö äazalekällatka összenyomäsa utan 
525-szörös nagyıtäsnal elenk mozgäsban meg hosz- 
szabb ideig szemlelhetett.? 
Ezek utaän tehät mes esak a körül foroghat a 
kerdes, vajjon azon, vegükön elhegyesedö, egyenes 
vagy sarlöszertileg görbült, finom szälacskäk, melyek 
az egybekelt azalekallatkak magoceskareszleteinek, az 
ügynevezett ondötokoknak sävjait kepezik, s melyek 
Baupranı szerint az egyedüli es valödi ondöszalaes- 
kak, esakugyan azok-e? 
Ketsestelen, hogy az äzalekällatkak usynevezett 
lateritia megduzzadt magoeskäjäban öszlelt pälezikäkat (Zur 
Naturgesch. Taf. XXX. Fig. 12.) 
ı Htudes. III. 358. 
= Azalastani adatok s a Pest-Buda äzalagfaunäjänak 
rendszeres ätndzete. A m. tud. Akad. math. term. tud. közl. 
III. köt. (1865) 79. 
