200 
ondötokjai finom delkörös sävolyzatokkal alsöbb älla- 
toknak, peldäul különbözö laposfergeknek (Platyhel- 
minthes) testparenehymäjäba ägyazott ondöszalaeska- 
pamataihoz feltünden hasonlitanak. Mäsfelöl azonban 
mär BaugIanı-nak, Steın- 6s KÖLLIKER-nek vizsgä- 
latai oly reszletekkel ismertettek meg, melyek teljesen 
összeferhetetlenek azon felfogässal, hogy a sävok 
ondöszälaeskäknak felemek meg. Ezen büvärok 
ugyanis, elsö sorban Batsıans,! kimutattäk, hogy az 
äzalekällatkäk magoeskäja minden oszläsnäl finom, 
hossziränyü sävolyzatot nyer, mely teljesen megegye- 
zik az ügynevezett ondötokok sävolyzatäval. — Isme- 
retes toväbbä, s ezt mär fentebb kiemeltük, hogy sz&- 
mos äzalekällatka magjän is eszleltettek oszläs köz- 
ben hossziränyü sävok. Vajjon hogyan egyeztethetök 
meg ezen 6szle!etek, melyeknek helyesseget BüTscHLI- 
nek üjabbi s igen terjedelmes vizsgälatai megerösi- 
tettek, azon felfogässal, hogy az ondötokok sävjai 
valödi ondöszälaeskäk ? — Baugranı igen jol Erezte, | 
hogy ezen eszleletek teljesen alkalmasak arra, hogy 
az äzalekallatkäk ondöszälacskairöl szölö egesz tant 
halomra döntsek s ezert azon minden alapot nelkü- 
lözö feltevöshez folyamodott, hogy az äzalekällatkäk 
magjän es magocskäjän oszläs közben £eszlelhetö 
hossziränyü sävok nem egyebek, mint a magkepletek 
burkän kepzödö vastagodäsok, bordak, vagy redök ; = 
egy mäs helyen pedig a Didinium nasutum hosszä- 
ban sävolyzott magjäröl azt ällitja, hogy valamely köros 
folyamat következteben valösägos hydropieus tömlöve 
vältozott, melynek burka hossziränyü redökbe szedö- 
dött.® Sram, ki az oszlö magoeskäknak sävolyzatä- 
ban elöbb ondöszälacskäkat velt felismerhetni, ke- 
söbb elöbbi felfogäsät egeszen elejtette, minthogy 
arröl, hogy az äzalekällatkäk magja minden oszläs 
alatt ondöszälacskäkat hoz letre, termeszetesen nem 
lehet s20.* 
Ezekkel szemben egyelöre csak annyit akarok 
megjegyezni, hogy egyetlen elfogulatlan pillantäs 
mindenkit meggyözhet arröl, hogy azon sävok között, 
melyeket Barsranı-nak igen hü rajzai az oszlasban 
levö meg ondötokokkä ätvältozö magocskäkröl adnak, 
semminemt különbseg sines: azaz amazoknak «re- 
ı Du role des Organes gönerateurs dans la division 
spontande des Infusoires eilies. Journ. de la Physiologie. 
III. Janvier. (1660) 81. 
® Recherches. 28. 46. 
3 Sur le Didinium nasutum. Arch. de Zoolog. experi- 
mentale. II. Nr. 3. Juillet. (1873) 389. 
* Der Org. II. 47. 
döi» s az utöbbiaknak «ondöszalacskäiv mindenben 
megegyeznek. 
Ezen derekasan összebonyolitott ügyre egesz mäs 
iranyban tett, t. 1. az oszlasban levö ällati &s növenyi 
sejtek magjäban veghez menö finomabb szerkezeti 
valtozasok kifürk6sz6esere iranyıtott ujabb, behatö 
vizsgalatok lönek hivatva vilägot deriteni. 
Az ällati &s növenyi sejtek magjänak a sejt oszlä- 
sät megelözö szaporodasät ezelött meg esak nehäny 
evvel is többnyire igen egyszerlü folyamatnak veltek, 
melynel a mag, miutän magocskaja megoszlott, egy- 
szerten felezödik. Csak a petesejtek baräzdolödasa 
kepezne e tekintetben kivetelt, a mennyiben az ällati 
pete baräzdolödäsat megelözöleg, — mint ezt elöször 
ReıcHerr ällitotta 1846-ban,! — a petesejt magja 
egeszen elenyeszik, azaz a sejt, mint HArcKkEL mondja, 
visszaesik a eytodaällapotra, hogy ezt követöleg az 
oszlasi felek ket magja egeszen üjra kepzödjek. 
AUERBACH-nak az Ascaris nigrovenosa peteinek ba- 
räzdolödäsi folyamata körül tett igen behatö tanul- 
mänyai a petemagnak a barazdolödast megelözÖ 
eleny6szeset (magoldodäs, Karyolysis) s ezt követö 
egeszen Ujra kepzödeset megerösiteni lätszottak.? — 
Ez azon szaporodäsi möd, melyet AuersacH palin- 
genesis ütjan valö szaporodäsnak nevez.” 
Az ällati petek barazdalödasi folyamatät ponto- 
sabban tanulmänyozö üjabb buvärok, kik közül le- 
gyen eleg e helyen ScHhnEiper-t, Bürschuı-t, HERTWIG 
Oszkär-t, Fou-t &3 SELENKÄA-t emlitenem, a pete- 
magnak, vagy eswahölyagnak a barazdolödäst meg- 
elözö elenyeszeset s palingenesis ütjan valö üjra 
kepzödeset nem erösitettek meg; ellenkezöleg azon 
eredmönyre jutottak, hogy a mag teljes eltünöse, 
mintegy feloldödäsa (Karyolysis) s a ket üj magnak 
palingenesis ütjän valö kepzödese esak lätszölagos, 
tenyleg folytonosan megvan a mag, s kellö kemsze- 
rek alkalmazäsäaval hatärozottan kimutathatö. Ezen 
vizsgälatok tovabbäa azt is kimutattäk, hogy a mag 
lätszölagos eltünese alatt alakjara s szerkezetere 
nezve sajätsägosan megvältozik (magätvältozäs, Ka- 
ryokinesis) s hosszäban sävolyzott orsövä (magorsö, 
Kernspindel)) vagy kettös kuppä alakul. 
Miutän mär Kovauevszky figyelmeztetett röviden 
azon finom sävokra, melyeket egy a Lumbrieulus- 
: Der Furchungsprocess und die sogenannte Zellbil- 
dung um Inhaltsportionen. AAP. (1846) 196. V. ö. BürschLr, 
Studien. 395. 
2 Organologische Studien II. Hft. Breslau. (1874) 157. 
> Id. m. 261. 
