208 
szerli egybekelesnel pedig a mikrogonidiumnak a 
makrogonidiumba valö teljes beleolvadasara vezet. Az 
utöbbi esetekben, melyek az egybekelesnek mintegy 
superlativumät kepviselik, a ket egyen teställoma- 
nyanak keverödese kezzelfoghatö, az elöbbiben pedig 
a teställomäny reszecskeinek kieserelödese teljes jogo- 
sultsäggal feltehetö. Vajjon a magocska ismetelt osz- 
lasa es atalakulasa utjan fejlödött ügynevezett «ondö- 
tokok» kiesereltetnek-e, mint Bauprant Allitotta, En- 
GELMANN 68 BürschLı pedig valöszınünek tartja, ezt 
ez idö szerint meg nyilt kerdösnek kell tartanunk. 
Ha ällana az, mit EnGeLMmAnN valöszinünek tart, 
hogy ezen magocskatokok kicsereltetnek, s hogy az 
u) magkepletek a regi mag darabjaiböl kepzödnek, 
ügy a legnagyobb valöszınliseg szölana a mellett, 
hogy a mag üjraszervezödeset a mäsik egyenböl 
szärmazö magocskatoknak a szetesett magr&szletekre 
gyakorolt behatasa, tehat a magocskatöl vegzett 
termekenyites eredmenyezi.! BürscHhLı vizsgalatai 
azonban, mint a fentebbiekböl kivehetö, hatarozottan 
ezen felfogäs ellen szölanak. 
Mindezeket tekintetbe veve, ismereteink jelenlegi 
allasan esak annyit allithatunk, hogy az egybekeles 
alatt a termekenyites egy sajätsägos neme foly le, 
mely a pärok szervezeti megujulasära, megifjodäsära 
vezet; azon elemeket azonban, melyek ezt mivelik, 
nem ismerjük. 
A mäsodik kerdesre, azaz arra, hogy mily befo- 
lyasa van az egybekelesnek az äzalekällat- 
kak szaporodäsära, feleletünket ismereteink jelen 
allasan a következökben foglalhatjuk össze. 
Az azalekallatkaknal esupan egy szaporodasi möd, 
az oszläs ismeretes ; mert a sarjadzas voltakepen nem 
egyeb, mint az oszlasnak egy neme. Az egybekel6s szin- 
ten nem vezet mäsfele szaporodasra, mint oszlasra. 
Minthogsy pedig valamennyi buvar egyetert abban, 
hogy az egybekeles következteben megifjodott azalek- 
ällatkak mintegy üjult erelylyel indulnak oszlasnak: 
nem lehet ketseg az irant, hogy az egybekeles annyi- 
ban van befolyässal, meg pedig igen lenyeges befolyas- 
sal, a szaporodasra, a mennyiben a lankadö szaporo- 
dası erelyt a megifjodäs ältal ism6t feleleszti. 
Mär CrAparkoe es LacHumann is kiemelte,? s 
minden ujabb büvär megerösitette, hogy az äzalck- | 
ällatkak egybekelese epidemiaszerüleg lep fel, azaz: 
egyidejüleg mindig nagyszämü egyenek kelnek egybe. 
! ENGELMANN, id. ört. 630. 
® Titudes. III. 230. 
Minthogy, mint epen emlitettük, az egybekeles a meg- 
ifjodott äzalekallatkäk szaporodäsi erelyenek &bresz- 
tesere vezet, azon üjabbi kerdes merül fel, hogy mi 
okozza egyidejüleg a nagyszämu äzalekällat- 
kak szaporodäsi erelyenek epidemiaszert 
kimerüleset? 
BALBIANI szerint! az egybekeles az egyazon fejlödesi 
eyclushoz tartozö äzalekallatkak több nemzedeken 
ät oszlässal szaporodott összes egyeneinek &leteben 
a cyclust berekesztö s egy üjat meginditö epochät 
kepez. Szerinte az äzalekällatkak eleteben az ivarta- 
lan üton szaporodö nemzedekeket egesz szabälysze- 
rüseggel valtana fel az egybekelö ivaros nemzedek, 
melynek többnyire kiesiny egyenei nem fiataloknak, 
hanem ellenkezöleg a legyenebbeknek felelnek meg. 
Stein ezzel szemben azt ällıtja, hogy az, a mi az 
azalekällatkakat egybekelesre inditja, egeszen isme- 
retlen; bizonyos ellenben, hogy az ivaros szaporo- 
däs a legkülönbözöbb fejlödesi fokon allö äzalekällat- 
käaknal fellephet, s hogy egyidejüleg ugyanazon lelö- 
helynek mindig nagyszamu egyenein eszlelhetö. Az 
ivaros szaporodas — mondja tovabba — a legtöbb 
äzalekallatkanal nem kepezi ügy, mint valamennyi 
magasabb ällatnal, a fejlödes vegezeljät, hanem fejlö- 
desüknek legkülönbözöbb szakara eshetik s szakit- 
hatja azt meg.” 
Everıs a Vorticella nebulifera rügyszerti egybe- 
kelesenek, tanulmäanyozasa alkalmaval azon ered- 
menyre jutott, hogy az egybekelest az elpärolgas elö- 
idezte vizhiäny okozza.® 
Bürschui ezen ällıtäs helyesseget nem volt kepes 
megerösiteni, s egyeb külsö agensekkel, nevezetesen 
különbözö foku vilagitässal tett kiserletei sem vezet- 
tek biztos eredmenyre.* Mäsfelöl ellenben egyes 
vizsgälatai, nevezetesen azok, melyeket a Parame- 
| eium putrinumon tett, a Baupıant felfogäsanak helyes- 
söget lätszottak megerösiteni. Nehäny egybekelt pär — 
mondja BürscHhuı,’ — november 9-en elkülönittetett. 
A következö napon elvaltak egymästöl s elkezdtek 
gyorsan növekedni, ügy, hogy mär noy. i1-en szämos 
peldany elerte növekedesenek maximumät. Nehany 
nap mulva a sz6 szoros ertelmeben nyüzsgött a viz a 
‘ Observations et exp6riences sur les phenomänes 
sexuelles des Infusoires. CR. Tome 50. (1860) 1191—95. 
® Der Org. II. 48—19. 
’ Untersuchungen an Vorticella nebulifera. ZWZ. 
XXIII. (1873) 610. 
* Studien. 269. 
° Id. mti, 270. 
