8 



tillader det. Som Regel foregaar Hudskifterne med 

 bestemte Mellemrum, forskellige for hver Art (se 

 f. Eks. om Hummeren og Taskekrabben og Af- 

 snittet om Decapodernes Udvikling). 



Næsten alle Storkrebsene lever i Havet, kun faa i 

 fersk Vand og enkelte (Landisopoderne) paa Land. De er 

 næsten alle graadige Rovdyr, der end ikke tager i Be- 

 tænkning at æde deres egne Slægtninge. Naar man 

 f. Eks. har fangne Hummere gaaende i Hyttefade, gælder 

 det om at fjærne dem, der skal til at skifte Skal, da de 

 ellers, saa snart Skalskiftet er foregaaet, og medens Huden 

 endnu er blød, vil blive ædt af de andre. 



En Del Storkrebs opnaar, som Navnet antyder, en be- 

 tydelig Størrelse. Af de danske Former kan saaledes 

 Taskekrabben opnaa en Bredde paa over 300 mm og Hum- 

 meren en Længde paa 480 mm. Den japanesiske „Lang- 

 armede Krabbe" kan blive henimod et Par Meter mellem 

 Spidserne af Klosaksene, og en anden Krabbe fra Stille- 

 havet kan blive i hvert Fald 2,5 M., maaske endog 3,5 M. 

 Paa den anden Side er der især mellem Ringkrebsene 

 Former, der ikke er meget over 1 mm lange. 



Mange Arter, især af Rejer og Lyskrebs, har ved 

 deres Talrighed stor Betydning som Føde for andre Hav- 

 dyr, og adskillige spiller en vigtig økonomisk Rolle ved 

 at være Genstand for Fangst, f. Eks. mange Rejer, Krebs, 

 Hummer og Krabber. 



Æggene bæres gerne i lang Tid omkring af Hunnen, 

 fæstede enten paa dens Hale eller liggende i en Ruge- 

 pose paa Bugen. Kun hos Lyskrebsene lægges Æggene 

 straks frit i Vandet, hvor de flyder omkring ligesom de 

 pelagiske Fiskeæg. Som Regel kommer Ungerne til 

 Verden i en Skikkelse, der er vidt forskellig fra de voksnes. 

 De Former, der har Rugepose, har ikke fritlevende Larver; 

 men hos Lyskrebsene og de Former, hvor Æggene er 

 fæstede frit paa Moderens Hale, er Ungerne fritlevende 



