90 



en Række ret store Tænder paa Inderkanten; den venstre 

 desuden en Række smaa Tænder paa Yderkanten. Gang- 

 benene har faa, men ret kraftige Haar. Øjestilkene i 

 Spidsen tykkere end ved Roden, kortere eller i hvert 

 Fald ikke saa lange som 2. Led i de smaa Folehorns 

 Stamme. Farven gullig; hojre Saks har to rodlige Længde- 

 baand. Skjoldet S mm, hojre Saks 20 mm. 



Findes langs hele Europas Vestkyst og gaar ind i 

 Middelhavet. Hos os meget sjælden; findes i Skagerak 

 og ostlige Kattegat, oftest paa stor Dybde (100—^150 m). 

 Bunden forskellig. 



Paa Halens Rygside snylter undertiden Peltogaster 

 sulcatus, oftest 4—7 paa hvert Dyr. 



II. Natåntia. 



(Svømmende Decapoder). 



Skallen hornagtig, mer eller mindre gennem- 

 sigtig. Legemet næsten altid sammentrykt. Pande- 

 tornen oftest sammentrykt og takket. 1. Halering 

 ikke meget mindre end de andre, 2. Par Folehorn 

 har gerne en stor og flad Antenneplade. Yder- 

 grene paa Benene findes undertiden. Benene tynde, 

 men næsten altid med Klosakse paa 1. og 2. Par. 

 6. Par Halefodder danner en stor Halevifte. 



Af Underordenens 2 Afdelinger er kun den ene. Rejerne, 

 repræsenteret i Danmark; men ved Norge findes nu og 

 da Arten Sergéstes årcticus, som horer til Gruppen 

 Penæidea, og det er ikke usandsynligt, at den vil kunne 

 drive ind i Skagerak, hvorfor den her kort skal omtales. 

 Den er et ægte Dybhavsdyr, hvis 4. og 5. Kropben er 

 meget smaa og svage. Sidedelene paa 2. Halering naar 

 ikke frem til a^ dække over 1. Haleled saaledes som hos 

 Rejerne. Larven nævnt S. 15. 



