103 





<^.^ -=^sy-===rs. 



1. s. Lilljeborgii Danielssen (S. securifrons Nor- 

 man) (Fig. 66, / og 7 b). En meget svær og kraftig Reje. 

 Skjoldet har paa hver Side 4 Torne: 2 over og 1 under 

 Øjet og 1 paa forreste Sidehjørne. Pandetornen, der er 

 meget høj og sammentrykt, strækker sig som en Køl ind 

 tillidtbagMid- 



ten af Skjoldet 

 og naar altsaa 

 ikke til Bag- 

 randen. De 

 7—8 Tænder 

 foroven er no- 

 genlunde lige 

 store, saale- 

 des at de 4 



bageste ikke Fig. 66. / Spirontocaris Lilljeborgii. Ib Pande- 

 er paafaldende ^'^^^- af samme. 2 Pandetorn af S. spinus. 3 af 

 S. Gaimardi. 4 af S. Cranchii. 5 a og 5 b af S. 

 større end den pusiola. 6 af Hippolyte varians (eft. Wollebæk). 

 nærmest fore- 



gaaende, og deres Bagkant er glat, ikke fint takket. Paa 

 Bagranden af 3. Haleled findes foroven ikke noget tyde- 

 ligt Fremspring. Rødplettet. L. 70 mm, deraf Skjoldet 

 med Pandetornen 25 mm. 



En Dybvandsform, der gerne lever paa sten- og sand- 

 blandet Lerbund paa 50 — 300 m. Fra Spitsbergen og Grøn- 

 land til England. Meget almindelig i Skagerak paa Dybder 

 omkring 200 m. Fornylig ogsaa taget i Øresund; 40 m. 



Under Skjoldet snylter undertiden Bopyren Bopyroides 

 hippolytes og under den forreste Del af Halen Bopyren 

 Phryxus abdominalis. 



2. S. spinus Sow. (S. Sowerbéi Krøyer) (Fig. 66, 2). 

 Ligner meget S. Lilljeborgii, men adskiller sig ved føl- 

 gende Karakterer: Pandetornens Tænder er ulige store, 

 idet den 3. og 4. bageste er betydelig større end de andre, 

 og de har ganske smaa Takker paa Bagkanten. Pandetornen 

 fortsættes som en Køl lige til Skjoldets Bagkant, og 3. 

 Haleled har midt paa Bagkanten et tydeligt Fremspring. 

 Farven gul og rødbrun med olivengrønne Pletter. Størrelse 

 som S. Lilljeborgii. 



