36r. 

 Fagus sylvatica. 



Som Virke betraktadt är Boken icke att iemfcra med 

 Eken eller älven Björken, ty trä ämnet är skört, då det 

 biilVit gammalt och toirt. Till bygoningstimmer duger det 

 icke, såsom öinläligt för luftens ombyten otli åverkan. Lik- 

 som Al, fönäies del al' mask på betnckia och fuktiga stäl- 

 len, men är deremot tjenligt under jord, såsom fiil Pål- 

 vérk m. tn. Fäldt i början af sommaren och lagdt någon tid 

 i vallen, samt sedan lorkadt, som det sker i England, skall 

 det iå mer varaktighet, och älven då kunna brukas till 

 kölar på fartyg. Ännu icke fulltorrt efter fällningen, är 

 det ett godi siöjdvii ke, dock sämre än Björk. Skånska All- 

 mogen använder det till sina åkerredskap, tunnstälver, 

 byttor, spinnrockar, väfstoiar, bordfötter m: m. och i följe 

 af egenskaptn att lätt klyfvas, göres deraf allmänt, bokper- 

 mar, värjbaljor, askar och lådor. Såsom bränsle är det 

 särdeles värmande och ger mycket aska, hvaraf en god 

 pottaska tillverkas. Färskt Jöf och spädare qvistar förtäras 

 af boskapen, hvarom de ofredade ställen vittna, der gam- 

 la träd likna låga och klippta buskar. Barken torde ock 

 knnna passa till Läderb<'rt;dning , älven som bruna färger 

 deraf vinnas eftrr för«^gången bf tning af godset. 1 torra 

 och varma somrar gtr Bokfn yrnnigt ålion, särdeles de 

 träd som stå glest och der läget ar något luktigt, dock 

 icke vattensjukt. De äro en förträfflig föda lör svin, livar- 

 igenom n:yck^n säd bespares. Ensamt förtärde, göra de 

 dock fläsket löst och odrygt. I smak likna de något ka- 

 stanier och kunna ätas rostade, men göra f tt sJflg« rnsighet 

 som ock märkes hos de på b(jk.skcgt n gående Svinen, äf- 

 ven till den grad att göra dem ursinniga. En oJja k^n pn s- 

 sas af något förut torkade Bokållon, hvilken färsk iukiar 

 vidrigt, men fuibätlras snart om den förvaras i glas eller 

 stenkärl, och kan då brukas till mat tör öfrjgt duger 

 den till Lampor, Såpkokning, m. m. Kakorna eller press- 

 ningen tjena så väl lör kre«iureii som rnalna till mjöl och 

 detta blandadt med det «f sh\i , lör de fattigare som ett 

 godt brödämne. 



Boken vexer bäst i Iprblandadt grus och fuktig lera, men tal sällan 

 9n(lra träd och buskar inom sin skucga. Gräsvfxifn furtages ock clerige- 

 nom. Den skjuier dubbelt fortare än Ek, men blir icke så gimnial Dock 

 uppnår den, i IVed lemnad , vis-Jt eit par århundraden (livarom Apr sila- 

 Boken på Omberg viirnar). I höjd IiMiner den liH do-50 aln^r, och foid>m 

 såg man Bokar af 6 a'ii,ir i omkretsen. Oenrni åll.n forliilantas liädet 

 ired lätthet eftqr- de goda anledningar, som, bl.md .s:idrj. Prof. littzius 

 nppgifvit.' Till planiéiing af luiga häckar är boken äfven så rr.yck.n lifH- 

 ligare, som de bli lata, gamla, härdiga; och kunna lätr ägas och piit-as , 

 ehuru lölvet på sådana ej aflaller foirän ilen iö'iande väfn ; men läget 

 bör vara skyddadt lör häftigare och k.^lla^e vindar Topphuggning lida 

 icke dessa iräd, emedan de genast då af röla angripas. 



Tah. — En blommande gr^n efier nai. af Fru B 31. IseHiJdin teck- 

 nad och benäget nieddélad lÉigifvaren. — a. en hoiib'omin:i med ljä'!en. 

 -^ b. en b!orifoder-liik — c. ett fjäii — d. stift och märke. — e. en han- 

 blomma, alla förstorade. ^ — f. Ii uklkaj.seln. — g. a nötter, den ena ivert 

 afskuren, — i nat. stoilek. 



