363. 

 HERACLEUM Sphonbylium. 



Vanlig Herakel. Björnfloka, Hundloka. Harhwmtiin. 

 Qyesgräs. Täpperot. 



Allmänna bladskaften äro tredelta. Bladen 

 parbladiga och småbladen partaggade, inskur- 

 na och sägtandade. Alla blommorna i umbel- 

 ien äro likformiga, utan strålkant. 



r: Linn. Fl. Siiec. p. 88, CL S- Pentandkia Monogynia. — Lil/ell. 

 Sy. Fl. s. ii6. Kl. 5. Femmänkingxr Tväqvinnade. — Retz. Fl. oecon. 

 s. 394. — Grnel. Fl. Sib. i. p. 214. — Chappe Voy. en Sibéiie 2. p. 564. 

 — Vicat sur la plique polonoise p. 56. — Essens Anleit. s. 5. — J\lurr^ 

 App. Med, I. p. 2i6. — BranccB Ursinae (perperam) Hba, Pliarm, 



fl 



VJanska få Umbellater kunna misskännas till hvilken na» 

 turlig ordning de höra. Men ju större deras inbördes lik- 

 het är, desto svårare blifva deras slagtmärken utstakade^ 

 Dessa Lämtas bos nämde vexter i synnerhet af fruktens 

 skapnad, särat blommornas och svepets olika förliåjlande. 

 Hos Heraklerne är frukten oval, fiopkramad, urnupen^ 

 strimmig och i kanten nästan hinnaktigt utvidgad. Blomfloc- 

 karne finnas hos några med, hos andra utan strålblommor. 

 Kronbladen äro hjertlika och inböjda, och svepet snart bort- 

 fallande. Vår inhemska allmänna art, som tillegnar sig 

 denna karakter, finnes ofta vexande vid gärdesgårtiar, å- 

 kerrenar, bergsidor ocli sidiändta ängar. P^oten, 2-årig 

 (knappt mera) och tapplik, går djupt ned i jorden. Stjel- 

 ken styf och upprätt, far mer än fingrets tjocklek, blir 

 par alnar hög, kantig, rafflad, sträfhårig samt grenar sig. 

 Bladskaften, som nedtill hafva anvuxna, utsvällda, håriga 

 stipler, äro 5:delta, med parbladiga blad, ofta half aln lån- 

 ga,, och partaggade småblad raed inskurna sågtandade flikar, 

 ofvanpå s-läta men inunder finludna. Umbellerne, som bli 

 mer än 5 tum breda, äro ofvanpå jemna samt deras ge- 

 mensamma och, enskilta svepen lansettlika, fastän de meren- 

 dels snart bortfalla. Alla blommorna ha lika form, utan 

 att större finnas i kanten af umbellerne, och äro tiJl fär- 

 gen gulgröna, särat deras kronblad af ofvananlörda skap- 

 nad. Vexten börjar att blomma före Midsommaren ocb 

 fröna mogna i Aug., mycket platta, släta och med 3 märk- 

 liga nerver å ömse sidor. 



