364. 

 GLOBULARIA vulgaris. 



Allmän Klotrlomma. Bergslirabba. 



Har Ö^fstam, hvarå de ötra bladen äro lansett- 

 lika, och de vid rören aflånga och i spetsen 

 5-raudade. 



Linn. Fl. Sv. p. /,!. Cl. 4. T f. t n a n d R i a Monog. — Liljehl. Sv. Fi, 

 8. 60. Kl. 4 Fyi;m ÅKNINGAR. i->p'inn. — Linn. Öland. o. GoUl. Res. .s. 

 65. 193. aaS. — Giobulariae iolia Pliairn. 



\ 



xfer med samrransittande blommor (AggregataD) och 

 de med s^iinmfln-^atte (C-^inpositfle) tyckasvid föista påseen- 

 det likna iivarandra genom dero^ gemensc^mma blomrodtr 

 och bloniffiite; men bt^ge äro ganska åtskilde, hJ gst na- ^ 

 tuiliga ordningar, fiiiiru der*)s väsendtliga karaktercr icke 

 kunna utstakar. Hos största delen ni' de förra finnas e- 

 medlertid alla småblomstren lullkoniliga med blomfoder 

 och blomkrona (completi) , och ståndarnes knappar äio all- 

 tid säiskilte. Kiolblomme slägttrt är al denna beskaff nhet, 

 men till skillnad Jrån sina närmaste frnnder, såsom Vadd 

 och K-irdsJagtet, sitter fruktpn rlkr fröet icke under blom- 

 man , utan omgifves af densamma. Den art af klotbiom- 

 mor som här anföres, är i sitt slägte alimännnst, eliuru 

 sällsam inom gränserna af Sverige. Det är endast Ölands 

 och Gottlands kalkflisor som hos oss gynna dess vextlighet. 

 Ofta ur springorna af den ofruktbara klippan framtränger 

 från en trä^kti;^, mångårig rot en enkr-1 rak örtsijelk af 

 1 — 2 qv-irtfrs höjd. Rotbladen sitta roslikt förenade, stjel- 

 kade ocli uibredda, till ska|'naden afl.mga och i toppen 

 tretandade, för öfrigi ht-lbräddade och släta; de öfra dere- 

 mot sitta om hvarandra fastade vid stjelken, liksom smala 

 och lanst;ttlika fjäll. En enda gemensam blomma, nästan 

 klotlormig, m^n stundom plattad, framkommer i toj^pen, 

 i Jiini. Blomforlrei består af många, likstora Ijäll och om- 

 ger ett stort antal af småblommor, livilka, sittande på det 

 kupiga fästt-t, lia hvar sitt lilla blomfoder upptill ojomt 

 och hvasst 5-tandadt, och innesluter en äfven så pipig 

 blomkrona med brämet deladt i 2 läppar, hvaraf den ö/ra 

 är kortare och 2-kIulven, och den nedra tredelt i längre 

 och liklånga flikar. Ständarue ha nästan dessas längd, äf. 

 ven som pistillen. Egentligt fröhus nnnes icke, utan de 



