369. 



CAMPANULA Rapunculoides. 



Krypande Klockor t. Oäkta RapimseL 



Hotbladen äro aflånga och nästan hjertlika: de 

 högre upp äro utan skaFt, lanserrformiga. Sijel- 

 ken grenar sig ofvan den mycket krypande 

 roten. Blommorna sirta spridda i en rak kla- 

 se, men åt en sida, lutande, och med tillba- 

 ka böjda Blomfoder. 



Linn. Sp. pl. p. 254 Cl. 5. Pentandria. Monog. — Liljebl. Sv. Fl. 

 S, g5. Kl. 5. Femmänn. enqvinn. — Retz. F]. oecon. s. J39. 



u 



'rsprungligen från de torraste ställen i Schweitz och Ös- 

 terrike är denna väl icke Svensk inföding, men iiar lik- 

 väl nu som såd^n förvärfvat sig besittningsrätt flerstädes 

 utom Trägårdarna och blonislti-pflrterren , der den, kan- 

 hända, icke med afsigt v^rit först införd, utan med andra 

 omplanterade Vexler, såsom Boxbom m. H. från främman- 

 de Orter inkommit, så mycket lättare som Rottelningarne 

 (Stolont's) oändel. fördelta och lifaktiga (vivaces), innästla 

 sig bland andra , och medelst deras krypande egenskap 

 (mire serpentes cic. Haller) snart utsprida sig som det väista 

 ogräs. Hulvudroten är lätt nedstigande och några linier 

 tjock, som från ht-la sin längd kringsprider de olta .ijupt 

 nog löpande trådlika skottrn. Slj.dken är nedtill mycket 

 grenig, trind, bladig och sträf af nedböjda siylva hår. liot- 

 bladv-n, först-dda med långa skaft äro ovala , siundon) hjert- 

 lormiga ; de öfre nästan oskattade och lansrillika, <ijemt 

 sågade i kanten och sträfva på ytan. Blommorna utgöra 

 en lång klase i toppen, åtskilda af smala blad, och vtita, 

 Iipdåt lutande, mertndels åt en sida. De äro blå till lär- 

 gen och visa sig i Augusti till sena hösten Blomfoders- 

 flikame äro smala, helbräddade och alldeles tillljakaböjde, 

 samt, liksom de andra Örtens delar, fint sträfhåriga. 



RÖtterne kunna medelst stufning blifva matnyttige, lik- 

 som den äkta Rapunselns (Campanula Rapunculus}, ehuru 

 de äro mindre storvexte och saftige än dennas. Sjelf- 

 va Örtståndet tjenar älven till föda för Boskapen. Möjligt- 

 vis kunde vexten med .^ördel planteras på sandiga ställen, 

 för att genom sina bindande rötter göra vallen lastare. 



Ta b. — ett stånd af vexten i naturlig storlek. — a, en 

 ståndare ; något förstorad. 



