^7^* 



SALIX TRAGILIS. 



Skör- Pil. Gro n pil. På F. Halava, Salava, Jlalnpajn, 



Löj bladen äro brp.dt lansettlika, spetsiga, såga- 

 de och glatta; Biadshajten småtanclade och 

 besatte med körtlar, äfven som bladens ser- 

 raturer. 



Linn. Fl. Siiec p.ö47 C1. 21. DioeciA. Diandr. — Skånsk, res. s. 200. 

 — Liljebl. Sv. Fl. s. 297. Kl. 15. Sa.mkulle. Atskilue. — Retz. Fl. cecon. 

 s. 636. J-Toodwill. Med. Bot. p. 543- 



V: 



id den af några föregående Pilarter redan ineddelta 

 beskrifning ses den märkviirdiga åtskillnaden i storlek af 

 särskilta slag. Denna täflar med de största och kan anses 

 som ett af de allmännaste inhemska löfträd^ likväl oftare 

 sedt ofvanför Skåne än i samma Provins, hvarest Hvit- 

 pilen (S. alba) finnes i större mängd. Dereniot äro lands- 

 vägarne i flera andra med denna arten besatte vid sidor- 

 na, så mycket lättare, som intet träd kan med mindre 

 besvär fortplantas. Der skyggd tarfvas, torde dock andra 

 trädslag böra väljas, emedan detta är så titmärkt skört, 

 att ärsgamla qvistar blott med en hngerstöt afbrista. Det 

 har ock glesare grenar, och motstår således mindre väl 

 stormarnes anfall. Stammen tilltar mycket hastigt mea 

 mest i tjocklek, så att den kan få hela alnens tverlinie. 

 Bladen äro alldeles glatta och glänsande å ömse sidor. De 

 första som utspricka vid blomningstiden (ly desse åtfölja 

 den på denna arten) i Maj, äro nästan helbräddade, ef- 

 teråt bli de mycket längre, efter hela kanten sågade och 

 icke sällan isgrå inunder. De på telningarne ha derjemte 

 småtandade stipler. Äfven begge könens blomhängen ha 

 2-3 små blad vid blomskaftets bas, men de bortfalla snart. 

 Hanträden äro i allmänhet talrikare, och så väl deras som 

 honornas hängen äro cylindriska, slankiga och blekgula. 

 Hvar liten blommas håningshus består af 2 små gula kört- 

 lar, af hvilka den ena är litet större. Vanligt finnas blott 

 a hansträngar. Honblommorna ge slutligen ymnigt frödun 

 vid Midsommarstiden. 



Bladen ätas af Husdjuren men ej af får; ocli blom» 

 morna besökas IJitigt af Bicn. 



