RANUNCULUS ac.iis. 



ALLMA.N Ranunkel. SmörhlomstP.r , Solugon, Som'jjor; 



Gullskälar , SmörurC, Midsommars blomster , MnjhJomsler. 



På F. iVbikukka, Le/iinän/ieriitin , Lehinäiiheriittime. 



Öristjelhen ar rak, tätt besatt med tilltryckta 

 hår. T)e nedre bladen äro tredeha, samt hvar 

 del mångflikig; de öjversta merendels hela, 

 jemn breda. Blomskaj ten trinda, och Blom- 

 fodren vidöppna. 



Linn. Fl. Sv. p. 196. Cl. 13. PotT ANDUTA PoTygynia. — Liljehl. Sr. 

 Fl. s. 227. Kl. 9. MÅNGMAJJMNG. Mäng-qviiin. — Retz. Fl. oecon. s. 58i*. 

 — Jilurraj App. MeJ. 5. p. y5. — KropJ' expor, de nonn. Raiiunc. venen, 

 qual. Vieii. 1766. — StOrh. Ann. Med. a. p. I25. — Pharm. r>,anuncuU 

 prateusis Folia. 



O, 



m någon ort förtjenar namn af allmän, så är det visst 

 denna. Ingen äng eller betesmark saknar den, fast dea 

 endast pryder dem, utan att göra någon nytta som färsk, 

 helst kreaturen sorsfälligt undvika den som sådan, örten, 

 är mångårig och bär en lilen knölig rot med mycket lån- 

 ga trådar; stjelken, olia alnshög, vexer rak och trind, 

 knappt märkbart hårig, emedan håren äro tätt tilltryckta, 

 den grenar sig i toppen och är glest besatt med blad som 

 äro både '5-5;dtlia och tillika mångflikiga och bara. De 

 vid roten ha langa sk.Tft, deremot de öfversta ha nästan 

 inga och bli mest jeinnbreda. Blomskaften äro ock Hnbå- 

 riga, ttinda, ovafflade oili cnblommiga. Blommaa, (hvars 

 karakter se n:o 117) är guldgul och skinande^ men blom- 

 fodret hårigt och dess biad vidöppna, helt löst vidsittande, 

 ej arivuxna. I Juni och Juli u[)piyser den fälten, och när 

 fröhusen formerat sig, förkunnar det Landtmannen alt 

 Slättern bör bi-gynnas. Förut orörd af Hästen och Horn- 

 boskap för den skärpa f.irska vexten innehåller, blir den 

 dock efter torkningen, blarjdul med de ölriga foderslagen, 

 såsom hö brukbar för husdjuren. Den nämde skärpan, 

 mest bitande i fröhusen, (en egenskap äfven omförmäld i 

 JHoscondis skrifter, och hvilken berättigar örten till sitt 

 specifika namn), har föranl?dt somliga alt, dä Spanska flu- 

 gor varit af nöden, använda de krossade bladen ocli stjel- 

 karae för Hoftvärk och sHdra lokala giktplågor ,.^äfvea 



