378. 

 OPITIOGLOSSUM viilgat!jm. 



Vanlig O r m s k a l l a f. - B r ä k e n *). Lähe.tnnga. 

 Löfiiet (Fröns), ensamt på stronken (stipes), är 

 aflånqr och merendels trubbigt. Fruktaxet är 

 jemribredr. 



Linn. Fl. Sv. p. S6;> Cl. a4. CnYPTonAMiA. Filices. — LIIJ. Sv. FL 

 s. 384- Kl. 16. LÖNN GIFTE. Oimbunkar. — Ss'artz Synoj.s. fllic. p. 169. 

 (Agyratse , Caps. bivulv). — Ifeis. Crypt. Fl. Gott. p. i%%, — Fharm. 

 vet. Ophioglossi heiba. 



OPHIOGLOSSUM microstighum. Jchar. 



Liten Or ni s k ali/RE-rräken. 

 Löfvet är bredt, långnmdt, hvasst, vid basen 

 något strutformigt. Fruktaxet lansettlikt. 



Acharius i K. V. Ak. Handl. 1809. s. Sg. Tab. 3. A. — ilZen^e/. PugiU. 

 plant. 207. & Lexic. Polygl. p. 220. T. 2. 



följe af sist gifven förklaring på de sä kallade VaU>atcsi 

 är äfven det närvarande slägtet lika lalt att skiljs fiån de 

 egentliga Ornibnnkarae som Vårbräk< n-arterne. Men gräm 

 sen emeJlan dessa och dennns är mindre utmärkt Vi kun- 

 na likväl icke bifalla de lörfattare sojn trott ingpn finnas. 

 I stället för Vårbrähens sf.mmansatta sRira, på hviiken kap- 

 slerne silta anvuxne men likväl sins emellan åtskilda, lin- 

 nes hos detta slägte en tvåsidig, enkel spira, som ntgiJres 

 af mänga förenade, saumtanviixne , enrumniige , bara 

 kapsler, som Öppna sig på Ivereu. 



Svenska Flora äger häraf 2 arter, af hvilka den ena 

 är af ålder känd; den andra räknar lin från en sednare 

 dag, eller åtminstone upptäckten d^^raf inom i^ädernesJan- 

 det, för hviiken uppgift Vettenskapens älskeire ha att tacka 

 Prof. och Kidd. Acharius, som vi med nöje erkänna att 

 vara, mer än någon annan, lörtjöni af Lalslnoiets Botani- 

 ska Hisloiia. 



Den förstnämde vexer på något sidländta skogsängar, 

 likväl spars<*mmare än vanlig Vårbräken. llufvudrnten är 

 något tjock med flara gulbruna odelta trådar. Härifrån 

 uppstiger en enda Sironk, som bär blott ett löf, begge 

 tiiilior)a från fingrets till J- alns längd. Löfvet är eggrundt 

 eller aHångt, stundom smalare mot ändarne men trubbigt, 

 helbiäddadt, ghitt och nästan köttigt med pavallela ocU 

 iverslör förenade ådror, likväl ej synliga förrän löfvet tor- 

 kar. Bredden är ungefär en tuiu och färgen lifligt grön. 



) Sr)m upphofvet till Jpt iir£;amta Släktnamnet icke ölveiensitammec 

 med naturen , emedan Oiniarnes tunga är tiadsmaj och 2:k!u ven , 

 oeli grunden ti!l axets iemlörande al Fuchsius med en sien kiHad 

 ormumga , synes Ik.) orimlig; torde nainnet pä iii.nlersniålc-t kunna 

 ombyr.i5 till Oiinskallra, fiåii likheten med den som ulmäiker Skat- 

 leioimens Sjägte bJarni de krälande foUiiia djuren. 



