^79- 

 BETULA NANA. 



DvERG-BjonK. Rypris. KUngris. Fjäll/ apa. Vivanc;. Myr^ 



Ijörli. Freda^ibjurh. Ryf;Jt.rä. På Lappska: Hhirre. 



Fä F. Vanhalioivu. 



Buskartad med krypande rötter, samt cirkel- 

 runda och i brädden naggade Löjulad, 



Linn. Flora Su. p. 555. C. o.i. Monoecia Tt'f /««<-//•. Fl. Lapp. p. 266. 

 — Aniceii. Acad. i. p. 4. t. i. — Liljehl. Sv. Fl. s. 291. Cl. 13. Samkul- 

 i,E åtskild*?. — Franken. Spoc. Bot. renov. p, 52. — Tillandz. Cat. pl. — 

 Bromel. Chlor. Gutli. — Gmel. Fl. Sib. i. p. 70. — //.;//. Siirp. Helv. p. i5S- 



, A å den tiden då åen sanna kunskapen om Crterne ännu 

 låg i linda, misstrodde utländske Botanister dem af våra 

 landsman som ansågo och bestiimde DvergBjörken såsom 

 egen art, utan de höllo den blott för en förändring af den 

 Allmänna Björken. FranAenius var dess förste vettenskap- 

 lioe uppfinnare i Sverige cch gaf den namn iGÖQ, eiiuru 

 Botanikens Annaler anföra Lciese/ir/s 1 Preussen 5 år lidi- 

 gare, att under titel af Kleiabirk liafva antecknat den. 

 Egentligen hörande till den yttersta Nordens Flora såsom 

 Läppmarken, Finnmarken, Grönland och K iintschaika , fin- 

 nes den likväl sydligare, såsom hos oss, anda från de Nor- 

 ra Provinsernas iMyror ned liil Smaland; ksnske fordom än 

 längre ned, innan landet uppodlades. Utrikes träffas den 

 i Finland, Norrige, fSyssiand, Sibirien, Preussen och Schvvtiiz ; 

 ehuru i de begge sistnånida länderna mycket sällsam. 



Dvergbjörken förekommer alltid som buske, ej i träd, 

 faslän ändå i storlek mycket föränderlig. På de snöbe- 

 klädda fjällen, knappt qvarlershög, ofta m5''cket mindre, 

 nedtryckt, vresig och krypande, trhåller den ända till msns 

 höjd i de mildare lands-jrler, och lär långa veka grenar. 

 Rötterne äro ganska sega och sprida sig vidloiiikiing. Yt- 

 tre barken pä stammen är mörk och svartaklig. Blatkn 

 utkomma merendels 3-5 från hvar knopp, konstjelkado, 

 mest cirkelrunria ellor siu.adoni bredare iversöfver, af oli- 

 ka diameter frän 5 ö linler; jcnit naggade rnndt omkring- 

 men ibland djup.^re öfverst. I^å ytan äro de glatta, af en 

 skinande grönska och på undra sidan ådjiga. Blommorna 

 visa sig den tiden då bladen utspricka i Alaj och Juni ined 

 hängen efter slägtets natur. Hanarne finnas gemenligen på 

 de undre grenarne, i bladveckcn, och äro färre, oskafia- 

 de, uppräia, balftnm långa, rödbruna af de fjäll som shit>- 

 mansätta dem och döija hvar 3 små kronblad under hvil- 

 ka ståndarne si*ta, 2 under det medlersta och ett under 

 de på sidorna; alla med gula tvillingsknnppar , eller lik- 

 som klufne i toppen. De 'mycket talrikare Honornas hän- 

 gen äro smalare, också upprate men gröna, med 3 pistiller 



