383. 

 LATHYRUS tuberosus. 



KNufc-LATYR. Jordnötter. Jordmöss. Pii Holinjidska ; 

 Aard' Ackers. 



Roten har Yidhangande hiblar (tiibcra). iJrl- 

 stjelken är jeron utan hinnaktig kant. Klän- 

 gen a hafva 2 ovala småblad, BlomskafLen 

 äro xnångblommiga. 



Linn. Sp. Pjflnt. p. 245. Cl. 17. D i adei.psii A. io:Jiia. — Liljehl. .Sr. 

 Fl. s. 523. Kl. i/,, t v Åk ul le med äiibaljor. — Tricwald i K. Yeit. Ak. 

 Handl. år 1744. s. 243. ~ Shoge dersammait. 1775. s. 146. — Shjtteih\å, 

 s. iSr. 



Ä, 



Jven en fråV.iing från Belgiens, Tysklands och Täta- 

 riets lerbundna sädesmarker, bosatt inom Svenska fiorana 

 område. Den är redan niimd vid beskriiningen af den, 

 hredbladiga Latyrn (n:o 254-), der också slngtets karak- 

 ter förekommer. Vi hafva sedan den tiden funnit skäl, 

 alt anse KnöILatyi-n säsom hemföding för det tillkomman- 

 de, då den i största mängd inrot.it sig på de bördiga ängs- 

 fälten vid Ulfsunda egendom emellan Drottningholm och 

 hufvudstaden. Den har likväl der, jemte ilera utländska 

 foderslag, blifvit först för några är sedan införd, och se- 

 dermera ökat sig lör evärdeliga tider. Roten löper tråd- 

 lik hela qvarteret djupt i jorden, och alstrar vid sidorna 

 potates lika knölar, som ofta sitta 3-4 i klase tillsammans, 

 betäckte med en tjock, seg och svartaktig hud , aflånga el- 

 ler runda, ungefär en tum eller mer i längden, och ge- 

 men!, försedda med en liten trådlik stjert, hvilken skåp- 

 nad, jemte naturen hos dem att flytta sig, lånat dem nam- 

 net af Jordmöss. Stjelkarne, like ärtrefvor, ofta par flinar 

 långa, men grenige och hvilande på deras grannar, de 

 styfvare gräsen. De äro ej med hinnaktig kant försedde, 

 man nästan trinde, äfvensom bladskaften, hvilkas tretrådi- 

 ga eller tredelta klangen hafva 2 ovala, släia, mtn i kan- 

 ten invikta småblad, fastade vid basen. Blomskr.ften, ur 

 bladvecken ensamma och långa, bära en klase af helt och 

 hållit blåröda blommor. I baljorna^ som efterfölja dem, 

 och som äro hvarken så iånga eiler så breda , som på Clc-o. 

 bredbladiga Latyrn, m.ogna sällan ärterne ; hvilket torde 

 vara öfverllödigt, då naturen gifvit vexten sin egentliga 

 fortplantningskraft i roten. 



Som fodervext kan näppligen någon vara lämpligare, 

 h^ väl för dess härdighet, som smakliga och feta närings- 

 ämne för boskapen, så att den i sådant afseende förtjenar 

 af en välbeställd landtman att ägas. 



