384. 

 CETRARTA nivalis. Acua». 



(lÄchen nivalis, Linn.) 



Snolaf. På Island: Mariner ans. 



Stamhlaclet är på ytan gropigt, hvitt och vid 

 basen gulaktigt, ofvantill deladt i mångfaldigt 

 inskurna , krusiga och naggade flikar. Frukt- 

 sköldarne sitta mot yttersta ändarna, något 

 upphöjde, konkava med grynig kant. 



Linn. Flora Sii. p. 415. C). 24. C b yp to gam. Algs». Fl, Lapp. p. 446. 

 — Lil/ebl. Sv. Flora, s. 425. Klass. 16. Lönn gifte. Alger. -- P^etz. Fl. 

 oecon. s. 584. — Achar. Melh. Lichen. p. 234, — Olafs. Reis. igi«au. Is- 

 land. L s. 163. 



JtLfter den bättre indelning, som den berömde författa- 

 ren af Methodus Lichenum uppgifvit af Lafvarna, livilka 

 utgöra en egen familj bland de iönngifta vextema , frara- 

 slälles här Snölafven under ett nyit namn och slägte, hvil- 

 ket hör till dem, hvars fröredningsfäste äger lika substans 

 och oftast färg med sjeJfva Lafvens stam (Coenothalami 

 Acli.); ocli slägtk.irakteren består i de snedt ansuttna och 

 nästan sköldlika froredningsflistejt (apothecia). Denna till- 

 kommer, som bekant är, äfven Islandslafven. Torra, hög- 

 läncUa, sandiga fält och backar hysa Snölafven, sådan den 

 i allniänhtt finnes, kort och knappt tumsiång, liggande 

 liksom lös på marken. I fjällarna, särdeles de som skilja 

 Dalarne från Norrige, vexer den mycket större, torftals 

 fästad emellan andra lafvar och fjällgräsen. Stammarne, 

 många förenade, äro hiunnkiige, bredare eller smalare, 

 än platie, än kupige, med nätlikt sammanlöpande gropig- 

 heter på ytan, som är ganska hvit, utom vid roten, sora 

 lyser mer och mindre gnl. Ofvantill dela de sig i kru-siga, 

 genombrutna flikar^ hvilka, stundom odelta, bära mot de 

 bredare topparnas-kanter merendels ensamma fruktsköldar 

 af olika storlek frän i - 3 lin. diameter, i början plattade 

 och hvita, men med åldern något skållike och upphöjde 

 samt i kanten knottrige och af ljus eller mörksre rödbrun 

 färg. Donna så kallade fröredning är ganska sällsam och 

 linnes blott på den i fjällen vexande lafven. Den på som- 

 liga hedar befintliga lafven saknar dem, och är deremot 



