SSg. 



BALLOTå RUDERALIS. 



Stink- Mynta. 



Bladen äro ov<^la, odelta, med jemna och nä- 

 stan trubbiga insågningar ; Blomskännarne 

 äro lika långa med Blomfodren ^ hvilkas i^/z- 

 har äro åtskilde och spetsige. 



Linn. F!. Svec. p. ao6. Spec. pl. ed. 2. (Ballota nlfjra) Cl. 14. Didtc 

 wiMiA Gymnosperm. — Gottl. res. s. aog. — Lilfebl. Sv. Fl. s. aSo. (B, 

 nigra) K!. 11 TvÅväldige med nakna frön. t— Pi.€tz. Fl. oeeon. s. 97. 

 — Jm/f/t. Fl. Brit. 3- p. 636. (not.) 



>-dfin Herr Dr. Smith intygat verkligheten af en fordom 

 skedd lörvexiing af namnet Ballota nigrn, såsom tilJegnadt 

 2 särskilta arter af samma slägte, lär det ombyte vi nu 

 gjort säkert urskuldas. 



Detta örtslägte bestämme.s ibland de med läpp forsedde 

 (PI. Labiata?) vexter genom ett vidöppet blomfoder , som 

 har 5 tänder i mynningen och 10 striitmior utanpå, samt; 

 öfre läppen aj blomlironan honkav, Tvenne arler finnas 

 deral i Sverige, neml. en hvit afart af den egentliga B, 

 nigra (kallad B. alba FJ. Sv. p. ao6), och denna, som 

 torde vara sällsyntare utrikes. 



Dess rot är perennerande, Iivarifrån årligen uppkom- 

 mer en ofta alnshög örtstam, som är upprätt och mycket 

 grenig^ skarpt fyrkantig pä stam och grenar, och tillika 

 täckt med korta, bakåt vända hår samt brunaktig. Bladen 

 äro ovala och hvassa i spetsen, knappt urnypta vid basen, 

 mjuktludna och parallell ädriga på ytan. Blomkransarna 

 vid bladvecken, särdeles mot topparne, bestå af flera hop- 

 siitande, merendels åt en sida vettande blommor utan 

 jtjelk, under hvilka några trådsmala blomfjäll vidfästas, 

 och dessa äro så långa som blomfodren, hvarå pipen är 

 trattlik med 10 upphöjda ränder, upptill vidöppen, med 5 

 åtskilde!, hvassa spetsade tänder. V)itn rödaktiga blomkio- 

 nans öfre läpp är hel, sällan urnjupen, utanpå med b^kåt 

 stående hår, och den nedre delad i 5 flikar, hvaraf den 

 medlersta är störst och U]^p . och nedvändt hjertformdg, 

 meU nugra hvita greniga ådror. Blommorna visa sig strax 



