II E I, I A N T II E JM U JM V U L G A 11 E. 



blommor utgöra en enkel, upprat klase i toppen, hvilkas 

 stjelkar nedböjas efter blomningen, a af blomfoderbladen 

 äro ganska små, och kronbladen upptill rundade med vå- 

 gi^j eller naggad kant, guldgula, ofta mod en rödaktig 

 fläck vid basen. Ståndarne nedfalla vidöppna vid anrö- 

 randet. Denna verkligen vackra blomma pryder backarna 

 under varmaste sommaren, och fröhusen, linludna och om- 

 svepta af blomfodren, mogna i Augusti. 



Sin täckhet oaktadt är vexten icke förmånlig på Landt- 

 martnens ägor, helst den röjer en sämre jordmån. Emedler- 

 lid som den stundom vinner någon höjd, så ökas derige- 

 Mom fodret, fastän den ej bör stå til! mognaii-, emedan 

 sijelkarne bli hårda och mindre ällige lör kreaturen. Ds 

 förtära densamma grön , men svinet frågar ej derefter, 

 1 gamla tider räknades den bland sårläkande medel såsom 

 lindrigt hopdragande. Af rötterna har Damhourney erhållit 

 nniskusfärg på ylle efter betning i Vismut- upplösning. Do 

 som roa sig med blomsterplantering kunna äga ett behag- 

 ligt föremål i denna vext, flyttad i trädgården, der den 

 utan svårighet fortkomraer. 



Tab. — Vexten tecknad efter nat. — a. pistillen med 

 en af ståndarne. — b. kapseln på tveren afskuren. — c. fröet 

 i nat. storl. — d. fröet förstoradt. ~ e. kapseln — äfvea 

 förstorad. 



