393. 



SCABIOSA COLUMBARIA. 



Faltvädd. 



Stjelhen är grenig. Bladen äro pennedelta med 

 mycket smala flikar; rotbladen eggrunda och 

 Jjrtaggade. Blommorna liksom stråikantade, 

 med 5-deIta småblomster. 



Linn. Fl. Su. p. 42. C). 4. TE-rnANDniA i:fjynia. — Gottl. Resa 21S. 

 — Liljebl. Sv, FL s. 60. Kl. 4. Firmanningar EiKivina. — P>-etz, Fl» 



654. 



A, 



-fven denna räknas bland våra rarare vilda blommor. 

 På Gottland och de derjerate liggande Carlsöarne äfven 

 som på ön Klasen och några ställen i Skåne finnes den 

 vexande ä de torraste, öppna ställen. Från likheten med 

 Akervädden (N:o 522) igenkännes genast dess slägte; men 

 den är mindre reslig, iasi mera utspridd och grenig än 

 denna, och bladen äro finare delte och stundom älven 

 2 laldigt pinntflggade. Blommorna, som visa sig i Juli, 

 utmärka dessutom snarast den specifika åtskillnaden, eme- 

 dan småblomstren äro 5-delta och de närmare kanten med 

 utmärkt stor strålflik. Färgen är blekblå, sådan ungefär 

 som Vilddufvornas. Ändtligen består fröfjunet (pappus) 

 kring den trattlika frökronan, af 5 mörka, styfva borst af 

 blompipens längd. 



Man har tillagt Fältvädden samma egenskap som A- 

 kervädden. Den säkraste nyttan är att boskapen förtär 

 begge utan fara. På blomsterparterren kan väl vexten för* 

 tjena en plats, såsom perennerande och ymnig på blom- 

 mor, och sjelfsår sig med lätthet. 



Tab. — Delar af vexten i nat. storlek, tecknade efter 

 nat. — a. En diskblomma förstorad. — b. en strålkantad 

 i naturlig storlek. — c. fruktfästet med frÖÄa. — d. ett 

 moget frö, 



