4oi. 



MELICA CAERULEA. 



Bi.A - Slok. 



Blomvippan ar grenig; Blommorna cylindri- 

 ska, mörkblå. 



Linn. Syst. ve^;. 15. p. 97. — Fl- Sv. S. a^. (Aira cserulea) Cl. 5- Tri- 

 ANcr.iA Digynia. — GmH. res. s. a4i- — Skånsk, r. s. ac|-,- 7,1^. — Ll I lebl. 

 Sv. Fl. s. 57. Kl. 3. TRBMAN^. 2:qvinn. —■ ilef^- Fl. pec. i. 46o. — G/;je/. 

 Fl. Baileiis. I. p. 176. 



E 



t bevis att man stundom bör iakttaga den bestiirnda 

 karrtkteren af ett vextsläete, och icke följfl den likliet , 

 som vid första åsynen företer sig, lemnar delta grlis, som 

 länge ägt sin plats bland Tåtel-arterna , från hvilka de af 

 Slokslägtet skilja sig genom deras i hvarje blomfoder be- 

 fintliga 3:clje blomämne, enligt ojvaniöre (N:r. 554. 565.) 

 gjorde uppgift; och detta är giunden til Blå sloJiens iiytt- 

 ning, ehuru den är ändå litet skiljaktig. Roten är lökar- 

 ta d , med flera stela rot trådar. Strået, längre ell'jr kor- 

 tare, vexer upprätt, trindt med blott en led eller knä ne- 

 derst, samt der bladigt, men ofvantill barr och slätt. Bla- 

 den äro något styf va , utan märklig sirälhst, om ej för s)'n- 

 glaset. Blomvippan blir grenig och hopdragen, samt stär 

 upprätt. Blomskaften sitta mest parvis, enkla eller delta; 

 iT)<'d stiälva kanter och uppräta blommor, ^•'^nw äro miörkt 

 pnrpurfi.gade af fie hvassa och kölade blomfoderskalen. 

 Inom dessa befinn-* sig 3-4 floskler, skiftevis fastade, som 

 älven hafva hvassn skal (glumas), men af hvilka floskler 

 blott den första, eiln de a nedersta äro bördige. Deras 

 hafiknappflr äro nästan svaribiå. 



Vanligt förekommer detta gräs 3 7t qvartrr långt, men 

 man har ock anmärkt en afart af 2 alnars höjd, och half- 

 nlns blomvippa. Det lörrn är allmänt hos oss på lågländ- 

 tare, sumpiga och magra grasfältrdet sednare vexer i som- 

 liga utrikes bergstrakter. lAi^luJoat anför också en annan 

 i lundar vexande afart med bkkfargad eller ljus blomvip- 

 pa. I Juni och Juli är vanliga blonmingsiiden. Huskrea- 

 turen äta gräset gerna , i synnerhet i yngre tillsrånd, helst 

 detsamma blir stylt med åldern , i syinerliet den större 

 afarten, som också derföre brukas i Badenska Bergslan- 

 det till korgar; qvastar, hattar, regnkappor; äfven till ost- 



