4i6. 



C NI C US LANCEOLATUS. 



CCarduLis lanceolatus Linn.J 



VÄG -Tistel. Horntislel. På F. Ondahhe. 



Bladen äro nedlöpande på den håriga Ortstjcl- 

 kon , partciggade, itied utstående långuddade 

 flik-^r. Blomjodret är eggnmdt, tsggigt och 

 hårigt. 



Unn. Fl. Cl. p. 579, Cl. 19. Stngf-nesia Pol rsqnal. C.initat-. hiljell. 

 St Fl. s. 35o K|.. 15. SyÅgraa; Lika Sväi,'erskap , med alla blomsnea 

 pipiga. 



D. 



e så kallade Capitati i den 19 klassen af det Vextsy- 

 stem vi följa, äro uimärkte från de andra Svågrarne, så 

 väl genom deras merendels bevarade utseende, som af 

 deras mest i klolform danade gemensamma blomfoder, 

 sammansatt af en stor myckenhet med hvassa uddar än- 

 dade fjäll, inom hviika ett obestämdt antal pipiga små 

 blomster sitta på ett med hår eller Ijäll betäckt Fruktfäste. 

 Jiissieu kallade dem Cyjiarocephalce. På Svenska må de 

 bära namn af liUt&hexter, 



Egentligen känner man dock under denna benämning 

 ett slägte, hvars hlomjoder är eggrundt ock vid basen 

 uppblåst och onigifvit med många åtskilda, på hi,' ar andra 

 liggande, tae§,iga [stickande) jjäll. Deras blomfäste är 

 dessutom betäckt med hår, och frÖfjunet äfven hårlikt; 

 men som likväl dessa håren närma sig till fjäderform, har 

 man ansett billigt att från Carduiis till Cmcns hänföra 

 alla af nyssnämde förhållande^ och det är af dennn grund 

 som Vägtisteln ombyter sitt gamla namn *). 



Och hviiken känner icke denna ovänliga Väg- vården, 

 hvilken liksom trotsar det våld som möter honom på den 

 allmänna stigen. Roten är tuårig och grenig. En styf, 

 ofta 2 alnars hög och rak örtstam är mycket delt, fårad 

 och liårlnden samt beklädd eller snarare vingad af de ned- 

 löpande bladen, hvilkas utspärrande flikar, nästan handlike 



•) Carduus msrianus, som «n -väntand författare anfört till skäl som 

 förening af Carduus och Cnicus , tro vi vsra mindre jiassande betis, 

 helst den snaraie tltigtar till Carthamus , genom aiiia i kanten taggi- 

 ga fjäll. 



