4 i 7- 



A R T E M 1 S I A V U JL G A R I S. 

 Mest iTiärkväifiio är Gråbo för dtt ämne so;n Japaner 

 och Kin. ser hämta deraf, Moxan, eller tJet grå ludd som 

 de liilreda at de torkade orh gnuggade bladen. Häraf 

 göras sedan små käglor (turundce) soui fästas med spott på 

 huden och anländas, vanligen med en bit Aloe träd. Små- 

 ningom förtäras de då på det ställe, der m.m satt dem, 

 till hafvfinde af kroniska Reumnlismer m. m. Ett llyiande 

 sår uppkommer derefter, och kuren fortsattes tills önskad 

 verkfln följer. Kineserne iakttaga mänga vidskepligheter 

 sa val vid medlets liilredande som vid dess finvändande 

 [Kcntnpjer). Ett lika slags kurmelod kände redan Hippo- 

 hrates , som rekommenderade antnndt tunder på det sjuka 

 stället, och våra Lappar br;ika än i dag något dylikt. Hos 

 ^amla Egypiierne användes derli!! bomulls - velar (Alpi- 

 filts), hos andra roten af Arisiolochia (yjEiius). Spanio- 

 rerne ha en art Moxa af en Ethinops {TJeniaud), och af 

 luddet på Verbascum göres samma gflga på somliga orter. 

 Kinesiska Moxan iir likväl mycket mildare, och man ser 

 äfven barn hos dem undergå kuren utan att klaga sig öf" 

 ver smärtan; ia, i Ostindien ap[)liceras ofta Moxan som 

 preservatif. En Holländsk Läkare, hemkommen från Ba- 

 tavin, utropade den som ypperligt medel för Podager, och 

 bestyrkte det genom försök anställda på sig sjeif. 1 Sibi- 

 rien känner man också ett lika brännmedel af en annan 

 Artemisia, P^nn Svip.ten m, W. anföra andra exempel af 

 Moxans bruk för Länd- och Rygfivärk. Det märkligaste är 

 Ki^mpjers uppgift, att Negrer belägga hela kronsuiuren öf" 

 ver den rakade hulvadsvälen med antänd moxa, för fal- 

 lande sot och svära kroniska huFvudkrämpor, och hvari- 

 genom de säcas bota sig. 



Örten ätes af Nötboskap och hästar. Sielfva rotterne 

 upgräfvas af Närö - bortrne i Norrige, vid infallen brist på 

 annat löder, rensköljas och ges är kreaturen. j^Ken säges 

 folket i norra Skottland begagaa de spädare bladen om 

 våren som malämne. 



JVIycket aska kunde genom bränning eihäilas af Gråbo 

 om den samlades pä ställen der ymnig tJiigång finnes. Un, 

 der roten tillskapar sig stundom en kol lik massa, hvilken for- 

 dom gaf anledning till skrock hos Allmogen. — \y. Linné)- 

 Tab. — ■ Toppen af vexten blommande, med ett at de 

 nedersta bladen i nat. storlek. — a. en Llornma — b. ett 

 tvåkönadt småblomster. — c. ett Iionbloiusler. — d. ett 

 liö i nat. st. — e. förstoradt. 



