4^0. 



CONFERVA LJLTTOR A.LIS. 



servfltioner pä organisationen, bevisa Confervernes natuv 

 närma sig till djurens, eller att de äro — en del verklige 

 Polyper — andre, boställen för sSdana. Man *) har gått 

 ännu längre, och föreslagit förening icke endast afConfer- 

 verne , utan af hela Cryptog. klassen med zoofyterne, nä- 

 stan som ett eget rike midt emellan vexternas och djurens. 

 Ännu synas oss dessa rön vara nog mycket influerade af 

 en iiflig inbillning. Förnyade analyser af andra berömda 

 forskare **') ha deremot leinnat olika resultat, Att neml. 

 Confervernes vilsenda är verhligen Vegetabiliskt ; en me* 

 ning som förmodligen torde bibehålla sig. 



Den art , som gifvit oss anledning till föregående an- 

 förande, och hvilken Dillwynvåkn^r till sin 5:dje afdelning: 

 Articulatm Jilis selaceis , a. avcniao : ** ramosae är en 

 bafs- produkt, befintlig nära kusterna, vexande på stenar, 

 kli[)por och oftast på Blås 'Tången (Fucns vesiculosus). 

 Dess trådar formera aflånga kninpun, af blekgulgrön färg 

 och af flera tum i längdeii , hvilk.t länka sig efter vatt- 

 nets rörelser. Trådarnes substans är lös , men ej gelé- 

 aktig, och ligga så tillsammans, att de Knappast kunna åt- 

 skiljas. Knippvis flytande, få de nf de smärre sidgrenarne 

 ett täckt fjäderlikt utseende, Hvarje tråd särskilt delar sig 

 i grenar, sällan motsittande hvarandra. men utgå i hvass 

 vinkel, utmärkte för deras spetsiga ändar. Lederne äro 

 ej längre än sjelfva trådens eller dess grenars diimeler, 

 åtskilde med dunklare mellanskiften. Froredningen (om 

 vi må sä kalla den) utgöresafen mängd klotformiga kaps- 

 ler som siua utan vis* ordning pä grenarne. När denna 

 arten torkas blir den triorkare. 



Denna Strand Slinka förekommer i synnerhet pä Gott- 

 \r\vA under namn af Ylle, och ut£>ör der ett af de göd- 

 nJngsäumtn, livaraf Öboerne betjena sig pä åkerfälten, 

 äfvensom af Hantera , Tången och Kräheln, Yllet anses 

 bland dessa för det fetaste, men måsie ej genast lä,v,gas 

 på åkern, (helst örjord) utan i hög, för att före dess 

 utbredande sammanbiinna. 



T.-ib. — A. vexten i nat. storlek (sittande på ett styc- 

 ke aP Blås Tång). — B. en tråd enskilt förslorad. — C. 

 an mer förstorad. — D. ett litet stycke med frcrcdning. 



*) Trevirami';. 



**,) Vautj^ueun, Decaudolle., DillwyR. 



