4^5. 



IIIERACIUM UMBELLATUM. 



Flock- Nackel. Holanaber, 



övlsljellien är rak och slutar sig vanligt i en 

 blomflock. Bladen sitta spridda omkring stjel- 

 ken, jemnbreda ocli något tandade. 



Linn F!, Sr. p 274. Cl. 19. Stncenesia. Pol. aeqval. — Liljehl. St. 

 Fl. s. 343. ?;i. i5. SvAORAR. Lika Svågerlag. — Kecz. Fl. OEcon. S.^ag?. 



I 



ijigen afdelning af Svågerklajsen äruimärktare anden, hoi 

 bviikea tnnn Hnner alla de på det gemensamma blomfästet 

 förenade blomstren liksom tunglika, eller pä sidan med en 

 flik utdrsgne (Semiflosculosi). Hos dessa är blomfodret af 

 olika iörbålJande, antingen enkelt med en rad af Ijnll, el- 

 ler dessa öfver hvarandra liggande; eller också dubbelt. 

 Till de andra i ordningen hör Nackel -slägtet, hvsrs i ali- 

 rn än 11 et f.;:,gninda Blomfoder , nästan bara fäste ^ hörtet 

 merendels 4: kantiga frö med deras hårliha fjun utan stift 

 (sessilisl, ger det en tämligen bestämd åtskillnad från de 

 andra fränderne. Flock-nackeln har en perennerande rot 

 JTied rak, ofta mer än alnshög stjelk, som är trind och i 

 toppen delad som en vippa, eller stundom flocklik, för 

 öliigt klädd med många spridda blad utan skaft, mer och 

 mindre smala och tandade samt ibland sträfhåriga. Blom- 

 skaft.-n srå uppräta, och bli tjockare upptill och liksom 

 fj:illiga samt. finludna. Blommorna äro siora och visa si^ i 

 Juli ocii Auguslij upplysande de torra ängsbackar, der vex- 

 ten helst plantei'ar sig. På mycket magra ställen blir ört- 

 itjelken blott enkel eller enblommig; deremot är det tro- 

 ligt att Blomvippan knappt blir flocklik, om ej Insekter 

 medelst digras åtgärd, på det sättet vanskapat den. Som 

 blomfodret är något hårigt och pipigt, hvilket det egentlji^en ' 

 ej bör vara hos Nackel blomstren, gjorde Haller etteget 

 slägte af denna (Intybus). Men då de andre arterne betrak- 

 tas noga, upptäckes dock öfvergangen. 1 anseende till stor- 

 lek, mer och mindre delad örtstam, och bredare eller 

 smalare, talidade eller helbräddade blad förekomma då 

 och då afarter, bvilka likväl synas härröra af jordmånen. 



Dp gräsätande djaren begigna vexten i allmänhet, och 

 som dea irifves pa magra och sandiga ställen, så är den 



