289. 



Juniperus communis. 



inom 3 mindre, larxentillenjlr/^a ("Tipula. Faun. Sv. ii5o}. 

 Dessa utskott kallas kikbär, för deras förmenta egenskap 

 att bota kikhosta, som JikvJil är ett fruktlöst medel. 



Bärens rödaktiga saft och frön smaka sötaktigt, men 

 litet beskt och aromatiskt, och äro hettande, lösande, svett- 

 och urindrifvande. Lindrigt krossade och kokade i vatten, 

 kan saften utpressas och med aocker kokas till mos. Ett 

 sådant (Rob Junip.) få» äNcn, sedan oljan blifvit genom 

 destiilation skild ifrån bären. Denna tjr^nar utvertes emot 

 svullnad och väik, och bären, på olika »ätt använda, mot 

 vattensot, gius ocli slen, IlLisshosta m. m. Dricka, brygdt 

 på dem, är renande och motstår »körbjngg; ett slags vin, 

 tillagadt af dem ensamma eller in«d röda vinbär, är icke 

 mindre ht-lsosflmt (Brauner om Sv. viner. 8. lySG). Afven 

 efter jäsning fås en spiritus eller brännvin , som , till öfver- 

 Köd brukadt, säkert skadar. DekoKtcn på bären och riset 

 nyttjas i vattensot, andiappa, skörbjugg, och varma ån- 

 gorna , ltdd« genom pipen af en tratt inuti örat, för bri- 

 stande liörsfl och flnss i öroneA. Att röka med riset och 

 barren, så inom som utom boningsrummen, anses som ett 

 förvaringsmedel lör smittor, och till eldning i malthus och 

 badstugor väljas dessa ämnfU, då malt skall torkas, eller kött 

 och fisk, t. ex. lax, rökas (Vett. Aki*d. Handl. lySa. 1761). 



Yt^den äi', som medicin bfcirwktad , kraftigast vid ro- 

 ten. Finsliuren brukas den som lé mot skörbjugg, skabb, 

 vattensot, höltvärk, gikt, slinkande flytning ur näsan (ozae- 

 na) m. m. (Erac/i), tiosenstein råder att för utslag på 

 händerna tvätta dem ofta med enlag; och m8n påstår att 

 barn, som badat i sådnnt eller afkok pä veden, undvikit 

 elak kopjismitta , samt att sjeHva pesten varit skonsam på 

 trakter ih-r En i myckenhet vuxit. Genom bränning af ve- 

 den i slutit kärl lås enträds-olja, ryktbar mot förlamningar 

 och reumatismer (se Bjöik n.o öo. Till. s. ix. och Hassel 

 n:o iSq). 'fill sin nalur hård, passar ock veden till slöjd- 

 arbeten, drickeskärl, skedar m. m. begärliga för lukten, 

 som hknar ceder. Till laggverk, gärdsle-slörar, stegträn 

 och vidjor finner landtmannen inga varaktigare än dem af 

 Enen. Ändtligen är enaska duglig till lut, hvaraf så väl 

 en mycket god pottaska kan beredas, som medel vinnas 

 för vattensot. (K. V. A. Handl. 1760). 



Hortset eller kådan, som Enen, likt andra barrträd, 

 afsöndrar, ju tjockare bark ju mera, kallas Saudrach på 

 apteken , mesl bekant såsom nyttjad hnrifven vid skrifbor- 

 det, och till rökpulver, men anses derjemte som renande 

 och belande i färska och gamla sår. Den hnnes hopdra- 

 gen af myror i deras stackar, ur hvilka den kan samlas 

 och äfven till fernissor upplösas i stark spiritus. 



Tal>. fl". I. en ltcii af lioiiljusken mod bloinninr och barr — 2. 



M sädan af hanbuskfii, Lef;f,'e i naturlii,' storlek -a. en lioiiblomnia — b. 

 etl hän.'P mod hanblommoi — c. ett fjäll med ståndarna — d. ett kikbar 

 eller Uriboet — e. den Inre delen Ueraf — f. ett IiÖ — g. b.iiet pa ive- 

 reii »kurlt. Alla elter naturen. 



