290. 



VIOLA CANINA. 



Hundvioler. Shogsvioler. Kälhlomster. Uinsmansstoflajc» 

 På Finska: JVarsan kaavio-liaali. 



Örlstjelkcii omsider iitvexande , uppstigande» 

 Bladen aflångt hjertlika, utan hår. 



Linn. Fl. Su. p. 3o5. Cl. 19. SvNGENEstA Mosogamia. Lilj. Sv. H. 

 s. 105. K.1. 5. Fe.mmä^mncar injvinn. 



V id de i detta verk redan upptagna 2:ne violarter (n:or 

 S, n:o 44) är slägtets karaktcr ännu icke nämd. v. Linne 

 förde det till Syngenesisterna, emedan hanarnes knappar 

 synas något hopvexte kring pistillen, men blommorna äro 

 sä högst olika de öfriga i samma för sig sjelf naturliga 

 klass, och dessutom icke sammansatta eller sittande flera 

 smäblomster tillhopa pa ett gemensamt fäste. — Han sntte 

 Violerne emedlerlid tillika med några andra slägten vid 

 klassens slut i en egen Aldelning. Man måste likväl till- 

 stå, alt det alltid blir svårt för en nybörjare att tro sig 

 böra söka dessa vexler bredvid Häslhofs- Örten, Karrbor- 

 ren, Arnika^ Kamiilblommoi-na m. m. Utan tvifvel ledes 

 iian till 5:te klassen, dä han ser den ensama blommans 

 tydliga 5 ståndare med sina stora, omärkligt förenade 

 knappar. Vi igenkänna detta slägte af ett 5 bladigt blom- 

 foder; en olJkformig blomma med 5 kronblad och en 

 sporre baktill, samt af det öfver blomman bildade fröhu- 

 set som består af ett rum, men har tre skal. Den natur- 

 liga örtflocken kallade v. Linne Vexter med JdocliliAa 

 blommor (Gampanacecr) , hvilket äfven billigar hvad sed- 

 nare örtkännare gjort, dä de inrymt Violerna i 5:te kläs- 

 .'sen jemte klockorna och de med dem näst befryndade. 

 Hund-violen vexer allmän i skogar, äfven på backar och 

 betesmarker. Har mångårig rot och är stjelklös i sin för- 

 sta ålder; denna utvexer likväl sedan, i början ikuUiggan- 

 de, men uppreser sig och blir rak. Bladens form är nå- 

 got föränderlig samt mer och mindre allångt hjertlik. De 

 äro fllidoles bara. Blomstjelkarne uppkomma liksom från 

 roten men finnas sedermera fastade vid den ulvexande 

 örtstjelken. Blommorna ljusblå till färgen, visa sig från 

 början af våren, äfven midt på sommaren. Deras skillnad 

 fiån Luktviolen är redan vid n:o ö anmärkt. 



