ZQO. 



Viola canina. 



Det luktande ämnet som dels saknas, dels finnes va- 

 jå.eradt i oräkneliga grader Jios olika blommor, torde för- 

 tjena mer afseende än i alhiiänliet derpå göres vid arter- 

 nes åtskiljande. Dess närvaro och olika beskaifenhet be- 

 ror och härrör af en olikhet i organisation och byggnad 

 hos vexten, som vi väl icke kunna upptäcka, om ej ge- 

 nom dess verkan. Det finnes ofta hos bladen, allmännast 

 bos blomman, stundom i roten och äfven i stammen, men 

 intet språk synes äga nog bestämda termer att uttrycka 

 dessa skiljakiigheter i lukten. Det är derföre sannolikt, 

 alt denna olikhet hos 2:ne annars s)mbart hvarandra lik- 

 nande vexier, kunna ge en trogen anledning att uppsöka 

 äfven andra yttre kännetecken för att i arter åtskilja dem. 



Att violsirap kan af denna, äfven som af Luktviolen, 

 tillredas, är väl intet tvifvel, då man med violsirap för- 

 står en blå sirap, som kanske luktar svagt af viol. Lik- 

 väl måste den bli mera välsmaklig af Luktviolen än af 

 andra blommor som ha ingen eller ock svagare lukt. Men 

 skulle något ombyte äga rum, så gjorde man mycket bät- 

 tre, alt efter HoJJöergs anvisning, snarare taga Hundvioler 

 än Akerlejer och dylika blåfärgade vexter, hvilka, utom 

 färgen , visserligen äga intet af violernas egenskaper. En 

 förment nytta af denna vext må slutligen ej förbigås att 

 nämnas, neml., att om den lägges på mjölksilen, skall 

 mjölk, som blilvit skämd och slemmig efter förlärda ko- 

 svampar, under genomsilandet åter lörbättras. {Linn. Vestg. 

 xes. s. 20.) 



Tab. — örten, alldeles utväxt, tecknad efter naturen. 



— blommans inre delar sedan ki-onbladen äro borttagna. 



— b. jpistiUen. — c. fröhuset på tveren afskuret. 



