^97' 

 CAMPANULA rotunöifolia. 



Allman Liten K lockort. Klocka. OronMocJia. 



iingerhalt. Bjälla. Märebjella. På Finska : 



Siui- kello. Kiss an-kello. 



Tiothladen äro runda, njurlika; de på stjelken 

 jemnbreda och merendels heibräddade. 



Linn. Fl. Su. p. 65. Cl. 5. Pestandria. i:gyn. Lilj. Sv. Fl. t. 94. 

 Kl. 5. FEMMÄmiiMCAR. i:ijvinii. Ström Sijiidniörs £eskr. Rets. 11. 

 cecon. I. <. i4o> 



v> 



id den förut (n:o 272) beskrifna Bredbladiga Klock- 

 orten är slägiets kännemärke tillika anfördt. Så reslig och 

 storvext som den arten förekommer, så liten är denna, 

 men är dereroot en af de allmännaste på ängar och åker- 

 renar, som i Juli eller sedan Fruktträden upphört att 

 blomma, prydas af dessa klockors glada himmelsblå färg. 

 Roten är mångårig och blir träaktig, från hvilken upp- 

 komma flere qvarterslånga örtstjelkar, runda , släta och 

 bladige. Rotbladen, som först synas, och merendels inpå 

 året torka och försvinna, äro runda, hjert- eller njurlika, 

 cch sågade i kanten, men dé på stjelken helt smala, jemn- 

 breda och merendels heibräddade. Stielkarne dela sig i 

 toppen som en blomvippa, hvars grenar bära små, för 

 sig sjeJfva hängande och liksom dallrande blommor, vanli- 

 gen blå, ehuru de älven någon gång träffas hvita. Den 

 lilla blå klockörten som vexer i Lappmarken och på an- 

 dra fjällar, och hvilken blifvit förut ansedd som en art- 

 loiändring yLinn. Fl. Lapp. p. 84). torde med något skäl 

 böra upptagas såsom egen art, så väl för sina bredare 

 blad som nästan alltid enblommiga stjelk och uppräta 

 blomma, m. m. Vi torde framdeles få visa den. 



Den Lilla Allmänna äger väl inga ovanliga egenska- 

 per, men synes emedlerlid vara ett icke obehagligt foder- 

 ämne för kreatur, i synnerhet får, emedan de alltid afbeta 

 den, oaktadt stjelken, liksom hos andra arter, hyser mjölk- 

 saft som är oangennm på tungan. Ur blommorna kan erhål- 

 las ett grönt färgämne, om de förut läggas i alun-upplös- 

 ning: äfven ull bettd med vismut får vigogne-färg dä den 

 kokns tre timmar i ett spad på vexten. I Norrige brukas 

 att färga både ylle och linne blått, endast genom tygets 

 välkände med blommorna (Ström). 



Tab. — ett stånd i nat. »torlek, efter naturen. a. 



blommans inre delar sedan blomkronan blifvit borttagen, 

 ir- b. en siåndare. 



