002. 

 Cy^;OGLOSSUM 0FFICI^V4LE. 



Lydande till Hocken af o"e sa kalUde SträfJdadlge 

 (Asperilolice) , borde ntan v'hI pj inisstiinka en sådan lor 

 Jariiga egenskapei", men inan liar redan från forntidea 

 tilleguaL denna Hundtunge-örten en narkotisk krafl. Vex- 

 Tens och blommornas dunkla l.irg och en egen vedervär- 

 dig lukt, ungefär lik den al' möss, som röjes särdele 

 mycket hos roten då den vexer pä luktigt ställe, tyckes 

 göra dessa uppgilter rimliga, men nian saknar nyare ron 

 och bevis derpå. Man har berättat att bladen, misstagna 

 för andra grönsaker, och eher kokning förtärda, ha gjort 

 kräkningar och sömn och satt lifvet i fara. Äfven att de 

 torkade bladen blandade med röktobak åstadkommit yrsel; 

 men hängda färska på halsen, skulle ohyra kunna fördrif- 

 vas derigenom ur hufvudet, lika som möss och råttor ur 

 huset, om. deras kryphål dermed tilltäppas. Visst är, att 

 Boskap, utom getter, rör vexten allsicke. I anledning här- 

 af anses den såsom mindre välkommen granne nära hus 

 och plantager, hvartill äfven frönas förtrelliga natur att 

 lastna vid kläder och lårens ull, mycket bidrager. 



Man bör icke undra att en ört som denna, fästadö 

 fordomdags deras uppmärksamhet som utdelade Läkme- 

 del. Saften af roten ingick i blandningar (Pill. de Cyna- 

 glossa 'JVall.j för hosta och blodflöden, och dekokt på ört 

 och blad brukades för skrofler, äfven som ett af safterr 

 tillredt extrakt för rödsot. Andre hafva utropat afkok pä 

 färska bladen såsom verksamt bröstmedcl (Scopoli) , ocll 

 till utvertes nyttjande för ögon- inllammationer (Gilibert),] 

 svullnader och elaka sår. Ehuru man nu åsidosatt brukeC 

 af dessa medel såsom mindre betydande ansedda, lordd 

 man biliigtvis icke böra fråndömma dem all kraft, som 

 ett förståndigare behandlingssätt säkrare kunde utveckla,; 



Tab. — ofre delen af vexten i naturlig storlek med 

 ett rotblad (f) tecknade efter lefvande exempl. — a. ea 

 blomkrona öppnad för att visa vidfästningen af ståndarns 

 och håningslj'dlen. — b. en del af blondodret med vid-^ 

 sittande pistill. — c. frukten mogen, sittande på det för- 

 storade blomfodret. — d. ea frönöt särskilt. — e. frööfl 

 för sig, i nat. storlek, 



