3o7. 



RHAMNUS CATHARCTICUS. 



GETAPPF-t. Pigehorn. Verrentorn. VnlbjörTi. Valborg. 



Getbark. På "Norrska: Trädet, vid livUket fan flådde 



geten. Pu Finska: MarjanVuu. Mustarastaan. — 



Marja-Fnn. 



Träflstamrncii är rak och dess qvi^tar slutas 

 med tagg i ändan. Bladen äro eggrunda, i 

 brädden sågade. Blornmoj na fyrklulna (två- 

 byggare och månggiftp). 



Linn. Fl. Sn. p. 71. Cl. 5. Pentandria. 1 {rV". — Lilj. Sv. Fl, s. 

 98. Kl. 5. Femm ÄNNiN G AR. i:(|viiiii. — Retz. 1"1. cecon. a. s. 59i- — - 

 Linn. Olär.tlska o. Goctl. resa 5g. 175. 20g. — Ekonom, diet. 4- s. 10. — 

 Gleditsch Forst-Wi.ssensch. a B. s. aig. — Alnrr. App. Med. 4. p. i. — « 

 Fharm. lUiamni Cathart. s. Spinae Cervinae, Baccse, Cortex. 



B, 



'land Örtslä^terne flf den nat. ordningen Bnskvexter 

 (Dunios;?>) ntmäiker sig delta hvartlll Getapprin räknas, 

 eenom sitt bågar»' Jika blomfoder och 5 smä kronblad lik- 

 som ijäll fastade midtemot ståndarne, och en ofvanrör bJom- 

 iodret sittande bärfrukt med tre rum. Redan tillforene 

 (n:o log) är en annan väl känd art af sanuna slägte upp- 

 lagpn. Dtn näivarande, temiigen alhuän på högländta busk- 

 b^•vexta barkar i Upland , Vestergötland , Bohuslän och 

 Skåne sann på Gottland och Öland, utgör en manshög 

 rak buske med skiftevis siltand(? styfva grenar, som oftast 

 sluta sig med en mer och mindre lång tagglik spets i än- 

 darne. Stundom utskjuta de undre grenarne mot hvaran- 

 nan korsvis, som i Tyskland gifvit anledning att kalla 

 busken Creii dom. Blnden sitta i knippen förenade, af o- 

 val form, nästan som vildappelns, niyckel ådriga och så- 

 gade i kanterne. De yngre äro ofta finludna. Från hvar 

 knopp utkomma blommorna i inni, flera, tillsammans med 

 bladen, och försedda med korta stjeikar. De äro gulgrö- 

 na till färgen och blott 4drlta, med 4 stSn lare och mär- 

 ket klufvit i 4 delar. Vanligast finnas säitki te buskar lik- 

 som endast med hanblommor och andra ined fullkomligare 

 honor; likväl förekomma de, fastän mera sällan, äfven 

 tvåkönade. De mognade bären bli stora som små ärter 

 med en liten upphöjd punkt i ändan, svartna omsider och 

 I)ysa gemenllgen 4 trekantiga frön. På Oiieberg i Vester- 

 götland träffas en afart af Getappeln, knappt qvartors hög 

 och som derjemte är mycket krypande: lin märkvärdig 

 oHkhet, men som troligen beror af stället der den ve.xer. 

 Det är en ibland de nyttigaste buskar som i vårt kli- 

 mat linnas, Särskilta ämnen deraf h^fva länge ägt en väl. 

 känd nytta både i medicinen och flera delar af hushåll- 

 ningen. På aptcken äro bären och barken införde. Af de 

 förre, fyllde med ett mörkgrönt inmäte af mindre ange- 

 näm luk och besk vämjaktig smak, beredes en sirap med 

 socker, som är lindrigt aåorande. Denna egenskap hos 



