3io. 

 COMAR.UM rALusTRE. 



Ko MAR. Kråk-Uöfver. Krähfutter. MjiJlhpw: gar , 

 Hummeltuppor. Kallgräs. 



Örtstammen är mot roten nedliggande; i toppen 

 mån^blommig. Bladen parbladiga och i bräd- 

 den sågade. iv'^^ÅY<?/i smultronlik., qvarsittande. 



L/tjb. Fl. Su. p. 180. Cl. 12. IcosANcniA. Polygynia. — .L///. Sv. 

 fl. .1. 20-. Kl. 8. Tjugemänningar. Mangc^vinn. — Ketz. F). oecon. r. 

 .<). I So. — Ekonom. Diet. 4- *• 43o. 



J" samma vexlfamilj som Potentiller och Smultron, för- 

 enar denna dessa slägters hufvud kännemärken genom sitt 

 io:deIta Blomfoder sittande under blomman, sina 5, fastän 

 särdeles små, kronblad, och genom fröfästet, i hvars för- 

 hållnnde egentliga åtskillnaden består, ty det är svamp- 

 akiigt, hiddigt och blir qvarsittande utan att affalla , som 

 mer» ndels händer hos de förra. På ängar, som någon tid 

 om året äro ölversvämmade, kring kärr, äfven på tufvorna 

 i dem, väljer Komarn sitt förnämsta tillhåll. Med sin 

 mångåriga rot kryper den ofta vidt omkring i dyn, der- 

 ilrån stjelkarne, först liggande, höja sig qvarterslånga , 

 tiinda och bi satte med långska.rtade blad, af hvilka de 

 nedersta äro störst och parbJadige, beslående af två par 

 och ett udda, liksom femdelta. Småbladen äro aflånga, 

 i kflnten sågade och inunder grågröna ; likväl finnas de 

 äfven någon gång på bogge sidor finludna. Många blom- 

 mor sitta i toppen tillsammans på egna stjelkar, mörkt 

 purpurröda af så väl de olika stora Blomfodersflikarne 

 som Kronbladen, hvilka äro knappt hälften så länga soin 

 de. I Juni slå blommorna ut, då ståndarne lysa nästan 

 svarta. Frukten är sjelfva frölästet som utvexer, blir stort 

 och «f ett smultrons skapnad, mjukt, merendels linhårigt 

 och bär fröna strödda i dess mjuka massa som hos smul- 

 tronen, ehuru icke lika saftig. Den blir dessutom alltid 

 qvarsittande vid blomfodret och torkar. Örten är icke 

 särdeles begärlig för kreaturen. Boskapen plär emedlertid 

 stundom afbeta den, men hästar icke. Den äger garf- 

 ämne, och skulle i detta afseende kunna begagnas enligt 

 Gltiditsc/is uppgift. Samme Författare berättar äfven, att 

 Landsfolket i MarkBrandenburg använder dekokten på ro- 

 ten som ett medel för gulsol. Samma del af vexten skall 

 äfven i Finland brukas till färgning af rödt på ylle. 



Tab. — vexten i nat. storlek efter Jefvande exempl.- 



— a. ett blomkronblad. — b. en af pistillerna. — c. en 

 ståndare sedd på baksidan. — d. frukten i nat. storlek. 



— e. densamma ituskuren. — f. ett frö. — g. detsamma 

 större gjordt. 



