3i3. 



ROSA VILLOSA. 



Äpple- Nypon-Buske. 

 Trädstammen och Bladstjelkorne äro rättaggl- 

 ge. Bladen aflånga, mjukt ludna å ömse si- 

 dor, sågtandade med små körtlar i brädden. 

 Blomstjelkarne och den klotrunda frukten 

 sträfhårige. 



Linn. Fl. Su. p. 465. Cl. 12. Icosandr. Poly^. — Lilj. Sy. Fl. «. ao» 

 Kl. 8- Tjogmänningar. Mängqvinn Krunitz Encykl. ai Th. s. 129. 

 Engl. Bot. s. 585. Retz. Fl. oecon. s. 617. 



Ju Större ett vextslagte är, desto svårare kunna ofta dess 

 arter behöri^en åtskiljas al" Botanisten. Detta besannas vid 

 betraktandet af Törnbuskarnes iTiångfaldiga förändringar. 

 Intet slägtes hufvudkännemärke ar dock tydligare, såsom 

 bestående i et köttigt Hasklikt blomfoder, hvars hopdragna 

 mynning utgår i bladlika flikar. Kronbladen äro fem och 

 frukten tillskapas af det bärlika bloinfodret, inom hvars 

 köttfuUa inre sidor flera sträfhåriga frön äro fastade. Men 

 arterne bestämmas icke sällan utan svårighet, fastän man 

 rid första påseendet tyckes öfvertygas om deras åtskillnad. 

 Vår Svenska Flora liar säkert ett större antal af Törnslag 

 än man förmodar, men hviika ännu icke äro fullkomligt 

 utredde. Sannolikt blir skiljaktigheten i fruktens skapnaJ 

 det fjästa medlet att bestämma arterne. Den är än aflång, 

 än rund. Af det förra förhållandet är den som tillförene 

 (N:o 29) under namn af Nyponbuske blifvit anförd och 

 beskrilven. Den närvarande åter har en rund frukt och 

 visar, icke mindre med A(.'.n ludna ytan af bladen än sina 

 lintflggiga Nypon, gpnast, sin olikhet med den allmänna ar- 

 ten. Men andre gifvas som i form och betäckning» af de- 

 larne närma sig till denna, och sådan är den vanliga lud- 

 na sort som förekommer på Upplands backar, snarlik de 

 Engelskes R. tomentosa , och bör, förmodligtn ined skäl, 

 framdeles derifrån skiljas. Äpple- Nyponbusken, så kallad 

 af fruktens ofta ansenliga storlek, och som i Tyskland bär 

 namn af Garten- Haf^ebutten , Grosse Apjeltro^ende Hech- 

 rose eller Ro.en-Apfel, hvaraf troligen bauhin länt nam- 

 net Rosa pomifera , är i Sverige en sällsammare buskart, 

 först funnen viid vid Åkerö i Södermanland och på några 

 andra ställen. I våra trägårdar träifas den under namn af 

 HolUindska Nypon, men mera sällan än i Tyskland, der 

 den för frukten vanligen odlas. Busken vexer rak, par al- 

 nar hög och derMver, betäckt med en brunröd bark, och 

 har räta och korta grenar. Taggarne äro så väl på stam- 

 men som grenarne spridde, de understa vid basen tjocka 

 men mest räta; de öfre äro smala like sylar och icke 

 krökte som på alimänna Nyponbusken. Småbladen som 



