5i6. 



LÄTHRuiEA S(^UåMARIA. 



Vextens vackra lärg i dess färska tillstånd, kan icke 

 flnnat än ådraga iienne ett uppmärksamt ögfl, som ulan 

 tvlFvel icke saknar mindre nöje vid betraktandet ai" de en- 

 skilta delarnas form. Lukten är ej obehaglig, "fastän svag, 

 och smaken icke heller betydligare. De gnmle satte örten 

 ibland de sammandragande och de så kallade kylande. Da 

 rekommenderade den för utvertes skador och brott, på- 

 lagd under förbindningen, och in\ • rtes i pulver för sön- 

 drade delar och för blodflöden. För sådana gjorde de stort 

 bruk (magnus usus Banhin.) af ett genom deslillafion 

 lillredt vatten. Yi tro likväl nu, ett örten i sådana fall 

 icke lär mycket uträtta. Ändtligen skulle man knappt 

 förmoda, alt den kan tjena till föda lör kreatur, men 

 man har anmärkt att den tama fänaden utom kor förtära 

 densamma, och att blommorna, liksom med urval, besö- 

 kas af Bien. 



Tab. Ett stånd i naturlig storlek tecknadt efter lefvan- 

 de exemplar från Goltsunda bergen, a. En blomma, b. 

 Blomkronan långs efter öppnad, mycket större gjord. c. 

 Pistillen med håningskörteln i naturlig storlek, d. Pistillens 

 öfre del med märket, e. |En ståndare med sin knapp, 

 begge förstorade. 



