NIO 323. 



ARTEMISIA MARITIMA. 



Strand-Malört. 



Bladen aro greniga eller dubbelt penndelta med 

 smala hvit ludna småblad. Bloinklasen är sam- 

 mansatt af flera smärre, mest åt en sida lutan- 

 de. Alla småblomstreti äro tvåkönade. 



Linn. TI. Su. p. 285- Cl. 19. Syngenesia. Pol. superfl. — Öl. res. s. 

 112. — Liljcbl. Sv. 11. s. 555. Kl. 15. Svågrar mänggilte. — Retz. fl. 

 oec. s. 70. — l^oodwHl. Meil. bot. 2. p. 334. t. i52. — Murr. App. med. 

 1. p. 12S. — M''ahlenh. i V. A. IlanJI, 1806, s. 63 t. i. — PAar/rt. Absyii- 

 tbii maritimi H e r b a . S u m 111 i t a t e s. 



Li 



iiksom Goitlands och Ölands kalkbiindnä jordmån föder 

 Bergmalörten (N:o Si?), så hyser den också denna nog 

 sällsynta arten, men som är endast nära hafsstranden ve- 

 xande. Den skall också finnas i Skåne vid Landskrona och 

 i Bohusländska skärgården, älven som man anmärkt den* 

 samma vid stränderna af Norrige, Pommern, England och 

 Holland. Till arten mindre väl känd , har den varit en af 

 de vexter som lånat sitt namn ät flera af sitt slägte (A. sa* 

 lina, gallica, fragrans. Wind.), och som tillförene otill- 

 räckligt beskrifven och mindre fullkomligt tecknad, torde 

 den nu med så mycket större skäl kunna pryda Svensk 

 Botanik. Roten som perennerar, går temligen djupt, blir 

 iräaktig och grenar sig. Örtstjelken, trind och fårad, är 

 ofta nedtill kulliggande, men uppreser sig samt delas stun- 

 dom i spridda grenar, fast den linnes ock ofta enkel. Bla- 

 den äro sammansatta, de undra dubbelt och de öfra en- 

 kelt penndelta med småbladen helt smala, mest jembre^ 

 da, trubbiga eller hvassa , något tjocka och liksom stjelfc 

 ocii grenar öfverallt tätt h vitludna. De öfversta bladen, som 

 åtskilja bloiiiklnsarne , äro merendels odelta. Blomklasen i 

 toppen formeras af många smärre, ibland spridda, men mest 

 åt en sida ställda, samt något böjda, som gör att de utslag- 

 na blommorna fä en nedåt lutande ställning. Deras blom- 

 foder är egglikt. Fjällen 8 — ro, hvaraf de undra äro sma- 

 lare^ mera hviiludna än de öfra bredare och i kanten 

 hinnaktiga. Småblomstren till antalet 7—8, äro trattlika 

 med upprättstående gult bräm, fastän pipen är grön och 

 för synglaset betäckt med genomskinliga saftiga kulor. 

 Alla äro tvåkönade; hos Here ioo:de ha vi icke funnit 



