323. 



A R T n M I S 1 A. M A R I T I RI A. 



dern annorlunda *), oaktadi icke meiän 2 — 4 pistiller upp- 

 vexa mycket längre än blomkronan, delade upptill i 2 syn- 

 bara, platta och hårkantade inärken. De öiriga liintia icke 

 ofver hanknappen, som NB är lika bördig hos alla. FröFä- 

 stet, hvarpå de små upp- och nedvändt egglika fröna sitta, 

 är alldeles bart. 



Vextens likhet i lukten med den i trägårdarne så väl 

 kände Marum varum, utmärker den genast och ger an- 

 ledning att förmoda något kraftigt läkemedel. Vild vexan- 

 de är den kanske behagligare än jjå trägårdsjord, men 

 ändå alltid bättre än p^^anlig Malort som den liknar i sma- 

 ken; den väsendtliga oljan deraf blir också angenämare, 

 och extraktet ined vatten icke alldeles så bittert men dräg- 

 ligare, hvarlöre Engelske läkare ansett Strandmalörten 

 förtjena företräde för den gemena. Men som dessa vexters 

 verksemhet beror af deras kännbara egenskaper, torde, 

 kanske, Slrandmalörlen, såsom mindre besk, i visst mål 



vara mindre verksam än den andra. Det må ock tilläe- 



o 



gas som en besynnerlighet hvad Dioscorides anför, hu- 

 ru de gamle trodde att vexten, som de kallade (rsPid^uVj 

 icke var gynnsam för magen (Stomacho inimica). 



Utom af får och hästar betas icke Slrandmalörlen af 

 kreaturen. 



Tab. — föreställer ett mindre fastän helt exempl. af 

 vexten, blommande, tecknadt efter ett stånd fördt från 

 Öland och odiadt af Svartz i Stockholm. Dokt. VValilen- 

 bergs anförda lig. visar vexten i sitt vilda lynne, fastän 

 icke ännu fullt blommandt;. — a. en sammansatt blomma , 

 förstorad. — b. ett särskilt bJomsier med dess delar, myc- 

 ket större gjord, — c. pistillen med ståiidarne lossade från 

 blosr.kronan. — d. ett frö i nat. storlek. — e. detsamma 

 förstoradt. 



*) Detsamma har ocksä Haller anmärkt vid sin Aitemisisi N.o laö Stijp 

 Helv. (A) t. vtilleslaca. Willd.). 



