325. 



Salix pentandra. 



de Jemtländska svarta skinnen, Hnnas bark af Jolster, Sälg 

 och Gråvide ofta förenade. På hvar kanna bark slås i pro- 

 portion tili Iivart skinn z kannor liett vatten, som ställes i 

 kar 6 — 7 dagar. Får- ell. Kallskinn, till beredning ärnade, 

 blötas först en vecka i vatten, och kalkas för att mista hå- 

 ret, och sedan torkade, liggas de i den uppkokade bark- 

 Jagen, hvarur de, efter flera timmars trampning , upptagas, 

 och halftorkade läggas dagen efter i ny \å^ ined lika hand- 

 tering , och detta i 4 dagar efter hvarandra. Dädenuhalf- 

 torkat, allages narfven, sedan svärtas de, och derefter smör- 

 jas med ister, tvättas i liit , samt slutligen torkas och bråkas. 



Trävirket är böjligt, något hårdare än hos andra pil- 

 slag, och kan deraf slöjdas. I elden sprakar det mer än 

 granved. De årsgamla qvistarne duga som goda bandvidjor, 

 äfven länge dertill förvarade, men böra då förut i vatten 

 uppmjukas. l,öfven, behagliga både till lukt och utseende, 

 ätas så väl gröna af kreaturen, som till vinterfoder torkade. 

 På landet brukas de också liii lärgning af gult, då tyget 

 förut betas med alun och vinsten. Blandas något lut till 

 färgkoket, vinnes en skön och lysande färg. 



Icke mindre anmärkningsvärd är nyttan af fröfjunet, 

 som fått namn ni Svensk Bomull, ehuru äfven fabriker fun- 

 nits i Tyskland för detta ämne, kalladt än Schlesisk, ätt 

 Thiiringisk eller Markisk bonuxll, som Glcditsch omtalar. 

 Utan tvilvel kunde en del i bomullens ställe begagnas om 

 insamling deraf gjordes då kottarne mogna. Afplockade bö- 

 ra de utbredas att väl torka, antingen genom solens värme 

 eller i eldadt rum, då de små kapslerne öppna sig och det 

 ullika fjunet spänstigt utpöser, hvilket med en lätt ängsharf 

 småningom afräfsas, och detta flera gånger efter anledning. 

 Skulle en del af ullen icke väl frånskiljas, vispas kottarne 

 som vanligt sker med fjäder. För att sedan göra detta fjun 

 brukbart till spanad, emedan en mängd finn frön vidhänga, 

 hvilka i blotta stoppningar icke göra någon olägenhet, bör 

 det faktas med hattmakare sträng, hvarigenom det behän- 

 digt rensas och plysas, hvartill också en i K. V. A. Handl. 

 1745 beskrifven machin är mycket tjenlig. Packadt tillhopa, 

 kladdar det sig något tillsammans, men redes lätt genom 

 vispning i tunna eller kar, älven medelst kardning. Det å- 

 tertar sin spänstighet utan att söndersmälas. Förenadt vid 

 spänaden med en del bomull mot 2 delar af Jolsterfjunet, 

 tjenar det nästan sä väl som oblandad bomull. Med lika 



föreiiiui^ kan det ock fönlelaktigt begagnas till vadder, goda ljusvekar 

 deraf spinnas m. m., ocli lör sin lältliet, lenhet och värme användas till 

 stoppningar, stickade saker, såsom täcken, kjortlar m. m. Som det ensamt 

 klimpar sig i sängkläder, bör det uppblandas med hällten dun, dä klä- 

 derna balla sig rediga och fulla. 



Jolster-pilen planteras län, endast genom nedsatta qvistar, på ställe» 

 •om äro för busken jiassande. Det är en aF våra nyttigare inhemska al- 

 eter, och lörtjente en sorglälligare åtanka af Landtmannen. 



Tab. — r. blommande qvisi af hanbu'!ken, —2. al honbusken, i nat. 

 Storlek. — a. c. d. hanblommor. — b. ett hängfjitll med håniiigskörieln. — 

 e. en honblomma, stöire gjorde. — f. fröhuset , moget. —g. fröet med sitt 

 fIua,inat.8torL — h.bl*detsbasmed körtlarne.— i.eil kldie bldd i oat. siorl. 



