n:o 326. 



VICIA SEPIUM. 

 BusK-ViCKER. Tränar ter. På F. KnrjeTipnpu. 



Småbladen äro ovala or.h helbräddadp; större 

 ju närmare de sitta sijelken, och nsindre ut- 

 åt. Blommorna sitta på korta skalt, 3—4 till- 

 sammans, och baljorna upprätta. 



Linn. FJ. Su. p. 254. Cl. 17. Diadelpkia, Decaiidr, — LUjebl. Sv. 

 FJ. s. 524. Kl, 14. T v ÅK UL LE med äribaljor. 



R, 



■ edan N:o i3S, 166 och 2^0 liafva Vickerslag blilVit 

 granskade till deras naturliga och systematiska känneiiär- 

 ken samt förhållande i iandihusliällningen. Biiskiicheni 

 har visst mindre anspråk alt berömmas iin de föregående, 

 men då kreaturen ses med urval äta den bland flera an- 

 dra vexter, så har den dubbel rättighet alt nämnas. Det 

 är nästan endast i skuggan af lundar och buskbevexia än- 

 gar, jemte gärdesgårdar och trädsrötter som man linner 

 den med 2 — 5 qvarters höga, fårade stjelkar, och som 

 medelst sina greniga bladklängen upplyfta sig. Bladen äio 

 sammansatta af många ovala, trubbiga, sällan urnjupta och 

 gléshåriga småblad, som aflaga i storlek mot ändan af 

 bladstjelken, hvars bas omfattas af haHmånfbrniiga och 

 landade stipler. Tidigt på sommaren börja blommorna visa 

 sig i bladvecken, mest 4 tillhopa på korta sljtlkar åt en 

 sida vettande, och till färgen blåiöda, äfven någon gäng 

 hvita. Deras blomfoder är märkbart hårigt. Deremot äro de 

 upprätta baljorna bara, men med punkter beströdda och 

 mörkna under mognaden. Fröna bii alldeles klotrunda 

 och släta. 



Ingen egentlig hushälTsnytta torde vara att förvänta 

 från örten, utom den att göra belet begärJignre för fäna- 

 den. Naturen att vexa i skygii af större gr.innar, och den 

 veka stammen, som också har af nöden att uppkläng.'i sig, 

 synes icke gynna försök med odling af denna art, hvilket 

 kan umbäras då skötseln af Akervicker till en betydande 

 del fyller behofvet af fodervexter. 



Tab. — Stor del af växten efter naturen, — a, seglet 

 pä blomkronan. — b. vingarne. — c. kölen. — d, pistil- 

 len, större gjord. — e. ärtbaljan. — 1. ärten, i nat. st. 



