N.O 329. 



EUPHOPxBlA PALUSTRIS. 



KÄRR-EufOEB. Ku- rr- Tär el. Vargmjölh. På Finska: 

 Pirnii-iiiiiii rjeska. 



ÖristjeJken är grenig och g^rpnarne ofriiktbnra, 

 samt bladen lansetllika. Umbellen ar törst 

 flerdelt, sedan 3delt och sist 2delt, med egg- 

 runda svepen, 



Linn. F). Su. p. 164. Cl. 11. Dodecanbria Trigynia. — ■_ Öl. res. s. 

 91. — Liljehl. Sv F]. s. 21S. Kl. 9. Mangmänning. tieqvinn. — Retz. Fl. 

 cec. s. 247. — Pallas Reis. cl. lUiss. II. i. s. 56. — Vill urs Dsupl). i. p. 

 6. — Murr. App. Med. 4. p. 105. — Phaim. Esula Maj. Coit. radicis. 



XLufoibRrne, hvarnf en art tillförne (N:o 70) förekommit, 

 räknas til den familjen af vexter , Jom här a treknöliga 

 frukter (pl. tricocca^), och äro icke allenast ökände der- 

 af än genom den misstänkta färgade saft som de, likt 

 större delen af sina slägtingar, i myckenhet hysa. Denna 

 KiirrEujorheji är ett hos oss sällsyntare örtslag och finnes 

 knappt, utom pålGottland och Öland, vild vexande, samt 

 älskar en sumpig jordmån. Roten är flerårig, men nya 

 örtsljelkar uppkomma hvar vår, aJnslånga, tjocka, trinda 

 och grena sig, men hxilka grenar förblilVa ofruktbara. Bla- 

 den, som äro talrika, sitta till skiftes på sfjelken, iansett- 

 lika, helbräddade och alldeles släta. Mot toppen iramskju- 

 ta blommorna den tiden då fruktträden prydas af sina. 

 De formera, som vanligt hos slagtet, en stor gemensam 

 umbeil med mångblaciigt svepe. De smärre umbeiJejna ä- 

 ro tredella med obladiga svepen, och de yttersta <iQ\i^ sig 

 omsider i 2 med 2 undersiitande blad. Alla dessa större 

 och miiidre svepen ha en eggrund form. Det är märkvär- 

 digt att blommorna äro af oaka förhållande efier tiden: 

 de första endast hanblommor som ha 5 kronblad, och de 

 som komma senare äro fit\^ 2köoade, dels blott honor 

 båda med än 4 än 5 kron!)lad, hviika äro alldeles hel- 

 bräddade. Frukten biir till slut stor som en liten ärt, u- 

 tajipå mytkct kxiOltrig, 



Den ymniga mjölkiika och derjf=mte skarpa vätska 

 som örten innehåller, gör den icke behaglig för kreaturen. 

 Också ser man den aldrig röras af dem, om icke af geten, 

 som utan fara ofta förtär flera for andra djur skadliga 



