335. 

 HIPPURIS viri.GARts. 



MÄ^TGCLADiG HippuRis. HHstsvans. 



Bladen äro många (3-12), je«r»breda och spet- 

 siga, sittande i krans omkring lederne af den 

 enkla Örlsljelkcn. 



Linn. Fl. Su. p. i. Cl. i. ÄloNANnniA Monog. — Liljebl. Sv, Fl. s^ 

 5. Kl. I. Enmawnikg. eiKjvinnade. — PieCz. Fl. a»c. i. s. 20g. 



E, 



(huru ininclre rar i stitlare vatten^ säsom i aar, vikar oeh 

 grafvar der botten är dyig, har luan ännu icke ined sä- 

 kerhet kunnat bestämma detta örtslägtes rätta plats bland 

 vexternas naturliga ordningar, v. Linne förde det till 

 Vattenvexter (Inundato?). Jussieu har gjort det äfven, 

 och tillika ansett det som en at länkarne emellan vex- 

 ter med ett och med 2 hjertblad. Han har likväl se- 

 dermera trott sig finna snarare en analogi med sina Ona- 

 grarice, i anseende till fröets fäste i toppen af frukten 

 m. m. Men hvarihän den rättast niä foras^ är vexten en 

 af de besynnerligare, såsom förenande flera slägters egen- 

 skaper; ty Örtstjelken, som uppkommer frän en mångårig 

 rot, omgifven med långa och i krans sittande trådar, är 

 hel enkel^ pjp^gj ^'^^'^ qvarters läng ända till alnen och 

 mycket ledfuU; nedsänkt till hälften bar under vattnet, 

 men ofvantiil besatt med jeiribreda, spetsade blad (8-12) 

 i stjernform (som på Myriophyllum), och bär sina blommor 

 öfver allt i bladvecken helt nakna och iastsillande, hvilkas 

 slägtrnärke är, alt ha endast ett blomfoder som utgöres 

 af en knappt märk h'g och ofvanpå fruktämnet sittande ivä- 

 flikig kant, inom hviiken ses en enda ståndare (^liksom 

 hos Zanichellia). Stiliet tält bredvid är enkelt och linhå- 

 rigt med spt :sigt iDärke. Frukten, som vi vaga knappt att 

 med GÄRTNER anse för ett sl'igs nöt , utgöres af ett enda 

 frö (som hos Froserpinaca), hvilket, om frukten klyfves, 

 ses fästadt högst uppe, och dess embryon omgifvas med en 

 köttig hinna, samt lilia roten vettande uppåt och basen zdeit. 



Vid böljan af sommaren, ser man denna örten 

 med sina blommor, hvilka med skäl kunna kallas mång- 

 gifte (^Polygimiiler). emc^dan de underst pä .sijelken sittan- 

 de ofta endrtst äro honor, och de öfra alla ivukönade. 



